36 
vitým listenům u ostatních druhů. Považujeme-li dle tohoto přirovnání bláno- 
vitou část obr. B. za listen a zelenou, taštičku tvořící básis (apophysu) za 
povytáhly článek osní, tedy vidíme, že tato zelená část článková silnějším 
vzrůstem se může prodloužit a zveličit, a že zároveň vlastní listen v stejné 
míře zakrňuje, až posléze jen malou kápovitou špičku na zeleném jazýčku tvoří. 
Jakožto homologon zeleného jazýčka od Ruscus hypoglossum jeví se při 
srovnání zubovitý výrostek osního článku u Semele androgyna , který však, 
jsa transversálně na kraji kladodia položen, jen na vnější konvexní straně 
silněji rostl, na vnitřní zůstává ve spojení s brakteou, která zároveň i na čepeli 
kladodia, t. j. na článku v sympodiu s ostatními články spojeném se inseruje. 
Také zubovitý výrostek mediánního článku v obr. 9. rostl jednostranně, pročež 
srpovitě se ohnul, souviseje na konkávní straně s blánovitou brakteou. U Ruscus 
hypoglossum však vyrůstá článek oboustranně stejně z plochy kladodia a po- 
vynáší při tom celou brakteu do výše. 
Možná ovšem namítati, že článek, ze sympodia osního dokonale obou¬ 
stranně vyrostlý, tím samým stává se částí listu, a že z pozorování v obr. 30. 
a 31. jenom tolik vychází, že list hned toliko na zpodu, aneb vzroste-li více, 
z největší části zezelenati může. Není pak nic tak divného, že může i listen 
jinak blánovitý zezelenat a zlupenatět, když také osa květenství v kladodiu 
na způsob lupenu se vyvinula. Námitka jest logicky oprávněna, neboť i dle 
definice z náuky anafytosní čerpané jest list onen díl článku prýtového, jenž 
od sympodia, ze článků osních tvořeného, se odděluje; jednalo se mi jen o to, 
abych poukázal na homologii zubovitého výrostku článku osního u Semele 
(i volně vyvinutých někdy článků rozeklaného kladodia u Ruscus aculeatíts 
obr. 20.) s lupenovitou částí jazýčka. Uznáme-li nicméně celou ligulu za list, 
pak dlužno připustit, že básis bláno vitého listu zelená v obr. 31. B. má a může 
míti povahu listovitě vyvinutého článku osního, že pak mezi touto zpodinou 
a článkem v sympodiu se nalézajícím není rozdílu výtvarného. Lupenovitá 
braktea neb ligula u R. hypoglossum pak povstala z normální šupiny (31 B.) 
tím # způsobem, že ona zpodina, původně nepatrná, povyrostla velmi značně 
v jazykovitou podobu, kdežto blánovitý hořejšek, jenž prvotněji jest téměř 
celým listem, zredukoval se tím více, čím více a mohutněji bylinná zpodina se 
vyvinula. 
Tím tuším vysvětluje se, jak list, jímžto jest ligula, může se vytvářením 
rovnati útvaru osnímu, jehož články rovněž jak list do plochy se rozšířily. 
Také u Ruscus hypoglossum nalezl jsem jednou dvouklané úžlabní klado- 
dium na kultivovaném exempláři. Obr. 32. je představuje, A. z hoření, B. z do- 
lení strany. Ono upomíná jednak na dvouklané kladodium od Semele v obr. 8., 
jednak na ono od Ruscus aculeatus v obr. 26. a 27. Nějaká ligula a vůbec 
listen z plochy čepele kladodiové vyrostlý zde není; nýbrž první článek jest 
v tomto kladodiu laterální a samostatně jako zobanitě zahnutý lalok vzrostlý 
(obr. 32. L), nejinak než jak u Semele androgyna var. dentata jsme to shledali. 
On nese na konci malou hnědou kápovitou špičku a rovná se zkrátka ligule, 
s tím rozdílem, že ligula jest z mediánního článku tangentiálně vyrostlá, lalok 
ale z laterálního, radiálně rozšířeného článku. Toto dvouklané kladodium vydává 
XXVII. 
