37 
opětné svědectví o tom, že kladodium rodu Ruscus jest morfologicky totožné 
s oním u Semele a že ligula se rovná zubovitému výrostku krajního článku 
osního téže Semele, od něhož se jen liší mediánním postavením a oboustranně 
stejnoměrným vyvinutím. 
To konečně také dosvědčují kladodie na kultivované rostlině ze Stern- 
BERK-ovy zahrady, odr. microglossa, které jsou na konci dvouzubé a na každém 
zubu s kápovitou hnědou špičkou, nejinak než kladodie od Semele androgyna 
f. Gayae, s jediným mediánním svazečkem květním jako v obr. 9. a 10. 
Ježto pak samo kladodium, netoliko u Ruscus, nýbrž i u Semele a Danae j, 
končí touž hnědou, odčlánkovanou špičkou, kterou má ligula u R: hypo glos sum, 
kde jsme ji jako rudiment blánovitého listenu seznali, následuje z toho nezbytně, 
že také tento konec kladodia má význam rudimentu listenového. Poněvadž 
však vrchol kladodia vždy ze dvou do plochy vyvinutých článků osních se 
skládá, které na dvouzubých kladodiích (obr. 9., 10.) na konci též odděleně 
vyrůsti mohou: odpovídá ona terminální špička též dvěma v nerozdílnou 
jednotu jak články osní sloučeným rudimentům listovým. 
5. Ruscus hypophyllum. L. 
(Obr. 83.—35.) 
Ruscus hypophyllum jest velice blízko příbuzný s R. hy po glos sum, od něhož 
se liší hlavně tím, že místo liguly opět šupinovitý listen a sice pravidelně na 
dolejší ploše čepele kladodia vyvinut bývá. Avšak i při tomto druhu postavení 
to není zcela stálé, neboť Askenasy našel na jednom R. hypophyllum jedno¬ 
tlivé kladodie, nesoucí své květy na straně hořejší, což i Van Tieghem potvr¬ 
zuje, mimo to však Van Tieghem též na stoncích zvláště silných, v dolejší 
jich části shledal kladodie nesoucí nejprve svazeček květní na straně dolejší, 
dále pak něco výše v mediáně květenství druhé na ploše hořejší v úžlabí 
druhé braktey. Na jednom stonku bylo takových kladodií se svazečky na obou 
plochách 6 nejdolejších, dalších kladodií pouze na dolejší straně květonosných 
pět, ostatní hořejší neplodné. Van Tieghem se táže, jak že lze vysvětliti pří¬ 
tomnost druhého listenu a květenství na hořejší straně kladodia, jestliže čepel 
jeho, jak on učí, jest listem? Výklad jeho zní: centrální cylindr svazků cévních, 
místo aby celý vstoupil do květenství jediného, dolejšího, rozdělí se pod 
květenstvím v ploše mediány; jedna část jde do toho květenství, druhá stoupá 
výše v mediáně až pod květenství druhé, hoření neb zadní, tam dodá několik 
svazků do ostatní části čepele (listu), pak na hoření stranu několik svazků 
druhému listenu a vstoupí konečně do stopky druhého květenství. »Zkrátka, 
květenství jest zde jednoramenný vidlan, rozvětvený v ploše mediánní, srůsta¬ 
jící s prvním listem (préfeuille) celou délkou prvních článků sympodia.« — 
»Zvláštní a vskutku abnormální jest jen to, že druhá skupina květní objevuje 
se, nikoli na přední straně prvého listu, jako ta první, nýbrž na straně zadní 
neb hoření, tak jakoby druhý článek sympodia byl listem prošel skrz a skrz 
na druhou stranu.« 
XXVII. 
