49 
podrobným studiem konečného kladodia zjistit původ jeho rozšířením dvou 
článků osních, což jest v úplném souhlase s tím, co pro úžlabní kladodie 
srovnávacím postupem od rodu Semele bylo seznáno. Pro Myrsiphyllum vy¬ 
šetřen stejný význam kladodia jednak srovnáním s rodem Ruscus , jednak 
s typickým Asparagus , u něhož střední jehlice svazečku, uznaná to bezlistá 
osa, shledána homologickou s kladodiem od Myrsiphyllum. 
Jestliže však se vychází od sterilních kladodií, které jsou nejvíce pochybné, 
protože jsou nejvíce redukované, a jestliže se jim pak buďto dle jakési podob¬ 
nosti se skutečnými přízemními listy u Danaé racemosa anebo dle uspořádání 
svazků cévních přisoudí morfologický význam listů, tu se tento výklad ohledně 
květonosných kladodií ještě jakž takž dá provésti pro Ruscus hypophylhim 
s listenem zpodním, ale již jen velmi nucené a nepodobně pro ty druhy rodu 
Ruscus , které mají ten listen na svrchní straně, natož o úpravu terminálních 
kladodií od Ruscus aculeatus zcela se rozbíjí, a pro Semele androgyna buď 
vůbec není žádné srovnání možné, anebo jen tak násilné a vší morfologické 
pravdě nepodobné, k jakému Van Tieghem na scestí převrácené methody při¬ 
veden byl. 
Kladodie rodu Ruscus a příbuzných patří mezi nejzajímavější útvary 
rostlinné morfologie, jelikož jsou to větve stonkové povahy, které netoliko 
vnější podobou, nýbrž i nervaturou, totiž uspořádáním svazků cévních tak do¬ 
konale přijaly tvar listů, že opět a opět za takové byly pokládány. Ony učí, že 
rozdíl mezi stonkem a listem žádným positivním znakem všeobecně vyjádřiti nelze. 
Tam, kde obvyklé kriterie tvaru, anatomického složení a vývoje nás opouštějí, 
nutno ustanoviti původ a přeměnu záhadného údu rostlinného z údu nor¬ 
málně vytvořeného. Co povstalo jakoukoli přeměnou z osy a článků osních, 
musí též býti osou neb stonkem, co povstalo z listu, jest opět listem, byť 
sebe nepoznatelněji přeměněným. O tomto původu však rozhoduje pouze 
přesné srovnávací studium. 
Kladodie listnatců a jejich četné abnormální variace podávají též velmi 
platné svědectví pro pravdu theorie článků prýtových neboli anafytosy, bez 
níž složení a významu kladodií těch dokonale porozuměti nelze. Též význam 
a vlastní podstata dichotomického rozvětvení jak stonků tak i listů sotva lépe 
pochopeny býti mohou, než studiem kladodií tak často a tak rozmanitě di- 
chotomicky se rozdělujících 
Rozpravy: Ročn. II. Tř. II. Čís. 2 7. 
XXVII. 
4 
