V Sborníku lékařském (III. 1.) uveřejnil jsem nálezy bakteriologické při 
tyfu skvrnitém na základě pozorování epidemie, která roku 1888 v Praze 
panovala. Jelikož jsem byl prvním, který systematicky také vyšetření konal, 
bylo mé postavení poněkud obtížné i při položení otázky, kde asi dlužno 
hledati supponované agens, nemohl jsem věnovati v první části ustrojí respirač- 
ního takou pozornost, jak ji zasluhuje, i nebylo mně možno — jelikož hlavně 
mrtvolný materiál jest mně k disposici, v těchto hledati příčinu nemoci tak 
eminentně nakažlivé. Rozhodl jsem se hlavně pro vyšetření krve a sleziny, 
maje na zřeteli, že snad bakterie jsou příčiny t. e — Jako výživných užil jsem 
hlavně zřetelem na bakterie půdy výživné slabě alkalické. 
Resultát jest v krátkosti tento: v krvi i ze sleziny vyrůstají hlavně ve 
visuté kapce ovoidní formy po dvou, někdy i v řetízkách, z nichž terminální 
se v bacilly někdy prodlužují. Vřetenovitá forma převládá i v bacillech, jež 
mají délky až 2 ^ a uprostřed šířky Ij2 
Maje za to, že v kulturách na pevných půdách nalezené formy řetízkové 
jsou identickými s těmi, které ve visuté kapce jsem pozoroval — považoval 
jsem je jako bakterie i označil jako streptobacilly. Vytknul jsem (viz str. 20.) 
velikou příbuznost kultur těchto bacillů k bacillu pneumonie (Pasteur-Frankel- 
Weichselbaum), ku streptokokku pyogennímu i k bacillu acidi lactici i pro¬ 
hlásil streptobacilly, ovšem s jakosi reservou, za zvláštní genus. Byl jsem 
k tomu veden hlavně negativními nálezy v orgánech, ve kterých mimo útvary 
řetízkové neshledal jsem při obyčejném zbarvení v kapkách visutých viděné 
a vykultivované »streptobacilly«. Ano i experiment valně mě nepřesvědčil — 
tak že v resumé svém i streptobacillům z kultur jsem nepřipsal s absolutní 
jistotou souvislost příčinnou s t. e., nýbrž ponechal jsem příštím vyšetřovatelům 
rozhodnutí otázky té. 
Práce moje pojata byla v bakteriologii Cornila-Babeše, ale mé reservované 
stanovisko není tak pointováno, jak bych si toho byl přál, i proto ty ne¬ 
správné referáty v pozdějších pracích, zejména francouzských autorů. 
Od roku 1889 do 1891, ve kterémž roku měl jsem příležitost v malé 
epidemii tyfu skvrnitého své dřívější nálezy kontrolovat, nevyšla než práce 
Babesova (Annales Pasteur). — Týž autor v jediném případě, který tyfu 
Rozpravy: Ročn. II. Tř. II. Č. 28. 1 
XXVIII. 
