G 
příčinu rakoviny, karcinomatosní kachexie. Nils Sjobring domnívá se, že ob¬ 
jevil v care. mamae sporozoa, které řadí bud mezi kokcidie neb mikrosporidie. 
Jestliže uvedení autorové v protozoích spatřovali parasita, který na jistém 
místě v organismu se usídliv, zavdá snad příčinu ku vývoji rakoviny, považuje 
Adamkiewicz vůbec každou buňku rakovinnou za parasita a zbudoval na základě 
svých pozorování učení o podstatě rakoviny a jak udává i specifický pro¬ 
středek proti ní objevil. 
Monografie Adamkiewiczova nese titul: » Untersuchungen uber den Krebs 
und das Princip seiner Behandlung experimentell und klinisch .« Jak z titulu 
vidno, jest jedna čásť věnována pozorováním klinickým a vztahuje se na the- 
rapeutické pokusy, které konal Adamkiewicz v Krakově a ve Vídni. 
S jakými výsledky tyto pokusy se setkaly, o tom svědčí debaty, které 
ve společnosti lékařů vídeňských minulého roku o tomto předmětu vedeny 
byly. Prostředek Adamkiewiczův proti rakovině byl tenkráte úplně neznámým 
a byl užíván podkožním vstřikováním. Touto methodou léčil Adamkiewicz 
několik nemocných kliniky Albertovy stižených rakovinou a představil pak 
několik z nich ve zmíněné společnosti lékařů vídeňských, ježto se domníval, že 
u nich jakýsi obrat k lepšímu ano i zhojení nastalo. 
A jaký byl dojem, který Adamkiewicz svými demonstracemi vyvolal? 
Přední chirurgové Albert a Billvoth s vývody Adamkiewiczovými nesouhlasili, 
tendenci k hojení na demonstrovaných karcinomech neviděli, a prohlásili 
změny, které Adamkiewicz jmenovitě na epitheliomech jakožto první známku 
hojení demonstroval, za zcela obyčejné zjevy v průběhu epitheliomu se vy¬ 
skytující. 
Proto nás therapeutická část publikace Adamkiewiczovy po odsouzení 
z tak kompetentních míst dále nezajímá; za to však stránka experimentelní, 
která jest předmětem této práce. 
Pan prof. Hlava přiměl mne k tomu, abych Adamkiewiczovy experimenty 
na zvířatech opakoval a správnost jejich zkoušel. Jsouť nejpodstatnější částí 
publikace Adamkiewiczovy, na níž veškery názory o podstatě rakoviny 
i původ specifického prostředku proti rakovině úplně spočívají, tak že ze správ¬ 
nosti nebo lichosti těchto pokusů buď něco zcela neočekávaného, neznámého, 
aneb něco úplně fantastického, smýšleného vyplývá. 
Jest však nezbytno, abych podal krátký obsah monografie Adamkie¬ 
wiczovy: 
V experimentelním díle snaží se dokázati, že rakovina jest nemoc para- 
sitarní a vyvrací proto Cohnheimovu hypothesu o původu karcinomu, která 
se příčí přenosnosti rakoviny. Na základě histologických praeparátů přichází 
vůbec k tomu, že nelze mluviti morfologicky o identitě buněk rakovinných 
a epithelialních, tkáně rakovinné a epithelialní, že vůbec tkán rakovinná není 
žádnou tkaní ve smyslu histologickém, ježto buňka rakovinná jest orgán zvlášt¬ 
ního druhu, nejspíše parasit. 
Toto domnění takořka vnucuje se pozorováním a porovnáváním buněk ra¬ 
kovinných a epithelialních z těchto důvodů: 
XXIX. 
