6 
V prvním svém pojednání doložil jsem pokusy, dle nichž velikost zkrá¬ 
cení svalu, představující velikost činnosti nervo-svalové, jest bezvýjimečně zá¬ 
vislá na rychlosti pohybu magnetu skrze cívku magneto-indukčního padostroje. 
Závislost ta jest tak pravidelná, že soustavným střídáním určitých rychlostí 
pádu magnetu lze obdržeti touž soustavu pořadnic představujících velikost 
zkrácení svalu, tvořících skupiny tak pravidelné, jako by byly vyryty strojem 
a ne živou hmotou na umělý podnět. 
Při stálém magnetu i vodiči, a při stálosti tření i zrychlení na padostroji 
možno uznati, že v pokusech těch zůstává podnět stále stejný, střídaje se 
v určitých stálých mezích. Mění-li se tedy velikost pořadnic napsaných svalem, 
možno změnu tu odvozovati od změny čivosti ústroje nervo-svalového. 
Za doklad, jak tato změna se jeví, uvádím pokusy tab> I. 1 —7. Vezměme 
v bližší úvahu pokus 2; tu bylo užito za podnět soustavy rychlostí magnetu 
proměnlivých dle rovnice v 2 = 2gs, kde se dráha ^ měnila od GOdo ( JO<r7/7 
po 10 cm] postup od nejmenší rychlosti k největší a zpět. Sval napíše tak 
jakous pyramidu, v níž nejmenší zkrácení přísluší nejmenší rychlosti pohybu 
magnetu, nej rychlejšímu pohybu magnetu největší zkrácení. Rychlosti vyhle¬ 
dány tak, že na počátku pokusu, hned po osamocení nervu a položení ho 
na elektrody, nejmenší rychlost magnetu vzbudila minimálně, sotva znatelné 
zkrácení svalu, největší rychlost pak zkrácení maximalné; ostatní střední rych¬ 
losti vyvolaly zkrácení střední. 
Opakuje-li se stále táž soustava rychlostí (v pokusu 2. 15kráte), možno 
stopovati postup změny čivosti ústroje nervo-svalového. Nejpatrnější jest změna 
při zkrácení prvotně minimalném; to, z počátku sotva znatelno, roste rychle. 
Tento vzrůst z počátku minimalného zkrácení jest obecný zjev, nastupující 
u každého praeparatu; neobsahuje-li skupina zkrácení maximalného, nýbrž 
je-li složena ze zkrácení středních, zvyšuje se rychle celá (pokus 3, 4, 5, G); 
dostoupilo-li prvotné minimální zkrácení jisté výše, a vyhledáme li nově zmen¬ 
šenou rychlost magnetu, budící minimálně zkrácení, roste i toto, a tak i ná¬ 
sledující (pokus 7.). Vychází z toho, ze čivost ústroje nervo-svalového po prae- 
paraci při upotřebení stálého umélého podnétu z poéátku neobyéejné značné 
a rychle roste. 
V pokusech 1 a 2 jeví se i další průběh čivosti ústroje nervo-svalového; 
po počátečném vzrostu čivosti, zjevném arci toliko na zkráceních podmaxi- 
malných, nastává pozvolné klesání čivosti. Při tom klesá zkrácení maximalné 
mnohem více než prvotně minimálně, tak že poslední zkrácení nejmenší zů¬ 
stává přec větší, než bylo první; prvotné maximalné zkrácení kleslo však víc 
než o polovici své původní velikosti. Klesání éivosti ústroje nervo-svalového 
jeví se tedy zmenšením velikosti zkrácení svalu, nikoli vsak vymizením reakce 
na malé podnéty. O této věci zmíníme se později ještě na základě jiných do¬ 
kladů. Oba pokusy 1 a 2 byly konány v nejparnějším letě při teplotě přes 20°; 
trvaly každý asi 3 hodiny; jindy nejeví se tak rychlé klesání čivosti jako 
v pokusech těchto; uvedu doklady pokusů trvavších několik dní při stálé 
čivosti ústroje nervo-svaloVého. 
XXX. 
