7 
Počátečný velice značný vzrůst čivosti ústroje nervo-svalového po prae- 
paraci a upotřebení umělého podnětu, nastávající obecně u každého praepa- 
ratu, jest zjev důležitý zvláště pro methodiku elektrofysiologických pokusů. 
Jest patrno z něho, že minimálně zkrácení svalu v první hodině po praeparaci 
ústroje nervo-svalového jest veličina velmi proměnlivá, a že nelze ji nijak bráti 
za fysiologickou konstantu. Tak dálo se však skutečně, zvláště v novějších 
pokusech konaných methodou kondensátorovou. Tu pokládaly se dva fysikalně 
různé výboje kondensátorů za fysiologicky stejně působivé, vzbudily-li, pů¬ 
sobíce na nerv po sobě, stejný fysiologický účinek, totiž minimalné zkrácení 
svalu. Minimalné zkrácení svalu bralo se tedy za míru fysiologické působi¬ 
vosti dvou fysikalně různých podnětů. V uvážení, že se dosud předpisuje 
a zachovává pravidlo bráti ku pokusům praeparaty co možno »čerstvé«, totiž 
brzo po praeparaci, bralo se patrně minimalné zkrácení za fysiologickou kon¬ 
stantu právě v období, kde jest velice proměnlivé i při podnětu beze vší po¬ 
chybnosti stálém a jednostejném. Jest tudíž pochybeno, měřili fysiologickou 
působivost dvou fysikalně různých podnětů minimalným zkrácením svalu 
v prvních hodinách po praeparaci. 
Jest otázka, proč čivost nervu po praeparaci a položení na elektrody tak 
velice stoupá. Tu může působiti vliv mechanického tlaku neb tahu při prae¬ 
paraci, jenž dle Efrona J ) skutečně čivost nervu zvyšuje; může tu působiti 
obnažení nervu, vystavení na vzduch, změna teploty, zkrátka změněné fysické 
poměry. Může tu však působiti též činitel fysiologický, totiž přizpůsobení se 
nervu k umělému neobvyklému podnětu, působícímu přímo na nerv v jeho 
průběhu, čehož za přirozených okolností není. Stoupání čivosti nervu na umělý 
elektrický podnět může býti zjevem přizpůsobení se, takřka cviku. 
Tento zjev upomíná na jiný podobný, nalezený před lety od Bowditche 2 ) 
při elektrickém dráždění pouhého svalu hrotu srdeční komory, zjev, který na¬ 
zval Bozvditch »schody« (Treppe). Dráždí-li se hrot srdeční, nejevící žádné 
automatie, dostatečně silnými elektro-indukčními proudy v určitých mezerách 
časových, odpoví hrot na každý podnět systolou, jejíž vydatnost lze měřiti 
sloupcem rtuti neb vody v manometru, k němuž hrot komory srdeční se 
upevní. Uplyne-li mezi řadou takových podnětů a k nim příslušných systol me¬ 
zera klidu několika minut, a počne-li potom působení téhož podnětu znova, 
tu první vybavené zkrácení svalu srdečního jest menší, stoupá však postupně 
při každém dalším podnětu, až dostoupí vlastní stálé velikosti. Tento postupný 
vzrůst zkrácení srdečního svalu po delším odpočinku nazval Bowditch »schody«. 
Pro výklad »schodů« domýšlí se Bozvditch , že v odpočinku vytvořují se 
v srdci netoliko podmínky činnost podporující, nýbrž i podmínky činnost obme¬ 
zující, a že činností přemáhá se odpor činnost obmezující. Hledá tedy výklad 
v neznámých fysiologických podmínkách. 
Zjev obdobný »schodům« Bozvditchovým uznává se též při svalech oby¬ 
čejných i hybných nervech. Podnět budící činnost zanechává v ústroji nervo- 
*) Efron, Beitráge zur allgemeinen Nervenphysiologie. — Pflgrs. Arch. 36, 467. 
2 ) Bowditch, Ober die Eigenthumlichkeiten der Reizbarkeit, welche die Muskelfasern 
des Herzens zeigen. Ber. d. kón. sáchs. Ges. d. Wiss. 1871. 
XXX. 
