9 
Často ukázalo se, že čivost praeparatu stoupla do rána neobyčejně; do¬ 
kladem jest na př. tab. I. pokus 11, kde první a druhá skupina příslušná 
stejné řadě podnětů, jsou časovou mezerou několika hodin odděleny. V druhé 
skupině, v níž se mimo to ještě i zvláště »schody« jeví, reaguje nerv na touž 
řadu podnětů mnohem více. Podobně tab. I. pokus 18 skupiny a i b. Dokladů 
takových mohl bych uvésti dlouhou řadu. Toto značné zvýšení čivosti nemůže 
býti podmíněno cvikem, jako »schody«, ježto celá dlouhá mezera časová mezi 
oběma skupinami byla dobou klidu. Mám za to, že tu jde o úpravu výživy 
nervu, a to na základě pokusů doložených tab. I. 12—22. 
Nerv osamocený pouze v malém rozsahu, pokud totiž jest položen na 
elektrody, zůstává jinak ve spojení s ostatním tělem a může býti vyživován. 
Hned po praeparaci nastává porušení výživy normalné, jež působí zmatek 
v čivosti nervu, hned po praeparaci zjevný. Znenáhla však upravuje se výživa 
znova, nastává oběh živné lymfy osamoceným, na elektrody položeným oddílem 
nervu; tím ustaluje se čivost nervu. 
Spočívá-li nerv na elektrodách podložených pro isolaci pružcovým žlábkem, 
jak v mých pokusech bylo, vytvořuje se skutečně znenáhla ve žlábku tom lymfa, 
v níž nerv se takřka koupá. Nikdy není třeba nerv uměle navlhčovati fysiologi- 
ckým roztokem, jak se obyčejně děje; ano, jest to methodicky zcela nepřípustno. 
Nerv sám nikdy nevysychá, ssaje do sebe z ostatního těla hojnost, ano, mnohdy 
rušivý přebytek moku, a to silou nevysvětlenou; neboť jsa sám elektrodami 
vzhůru vyzdvižen, čerpá si z těla vzhůru živnou lymfu. Rychlost, jakou se 
děje hromadění lymfy ve žlábku elektrod, jest mnohdy velmi značná. Dokladem 
buďtež pokusy 12 a 14 (tab. I.), jichž bližším rozborem se nyní chceme za- 
bývati. 
Lymfa na elektrodách nervem nahromaděná působí především fysikalně, 
to tak, že tvoří vedlejší kruh vodivý, jímž se elektrický proud, mající působiti 
na nerv, z valné části odvádí. Seslabuje tedy tato lymfa vlivem fysikalním 
působivost proudu na nerv. Odstraní-li se tato lymfa, osuší-li se nerv na elektro¬ 
dách pijavým papírem, objeví se ihned značnější působivost téhož elektrického 
podnětu. Nápadným dokladem jest tu pokus 13 (tab. 1). Skupina 5 jest pro¬ 
vedena soustavou podnětů, z nichž pouze nejrychlejší působí zkrácení svalu; 
po osušení nervu vzbudí táž soustava podnětů soustavu zkrácení svalu sku¬ 
piny 6‘. Odstraněním vedlejšího vedení lymfou sesíleno značně působení elektri¬ 
ckého proudu na nerv. Jest tu patrno, jak velice rušivý vliv může míti na vý¬ 
zkum čivosti nervu libovolné navlhčování jeho fysiologickým roztokem. 
Lymfa hromadí se na nervu mnohdy s překvapující rychlostí, jak jest 
zjevno z pokusů 12 a 14 (tab. I.). V pokusu 12 jest zachována stálá soustava 
podnětů rychlostmi 113, 124, 168 cm / íec ; ve skupině a jeví se čivost nervu zna¬ 
menitě ustálena. Ve skupině b odstraněna s elektrod hojně nahromaděná 
lymfa; ihned zvýší se působivost téhož podnětu, klesá však zase velmi rychle. 
Ve skupině c osušen nerv znova; ihned zvýší se působivost, klesá však zase 
ještě rychleji než ve skupině b\ totéž po třetím osušení ve skupině d\ teprv 
po čtvrtém osušení ve skupině e zůstala působivost stále zvýšena. Z toho 
zjevno, jak rychle se odstraněná lymfa zase nahromaďuje; any tři podněty vy- 
XXX. 
