10 
zadují dobu jedné minuty, možno z pokusu toho vyvoditi, že v 5 minutách 
jest odstraněná lymfa nahražena jinou. Zcela podobný zjev jest doložen v po¬ 
kusu 14 v skupinách a , c, e, i v pokusu 15 v skupinách a , b, c. 
Fysikalní obmezení působivosti elektrického podnětu nahromaděnou lymfou 
jest z těchto pokusů patrno; obmezení to jest ostatně samozřejmé, můžeme 
je sami kdykoliv způsobiti, navlhčíce nerv fysiologickým roztokem. Ve zjevu 
tom není tedy nic neočekávaného. 
Nahromaděná lymfa má však mimo tento fysikalní vliv též vliv fysiolo- 
gický, proměňujíc působivost podnětu podporováním neb obmezováním čivosti 
nervu jakožto jeho živné prostředí Na doklad toho stopujme pokus 12 dále. 
Po čtvrtém osušení nervu ve skupině e zůstala působivost stálou; při tom 
nahromadila se zase lymfa na elektrodách, osušena po páté ve skupině /; 
a tu nenastalo více zvýšení působivosti, ač fysikalní vliv lymfy odstraněn, nýbrž 
zmenšení působivosti, tolikéž po šestém a sedmém osušení ve skupině g a h\ 
odstranění lymfy nepůsobí více tak patrné zvýšení působivosti podnětu, jako 
bylo z počátku ve skupinách a,b,c\ jeví se klesání čivosti nervu stálým osušo- 
váním od a až do /z, jehož není, ponechá-li se lymía na elektrodách. 
Mezi skupinou h a i prošly 2 hodiny, v kteréž době opět se na elektro¬ 
dách lymfa nahromadila; po dvojím osušení v k a / dostoupla působivost 
stálé výše ve skupině m, na níž zůstala. 
V pokusu 14 provedeno při h mezi skupinami g a i vyprání nervu fysio¬ 
logickým roztokem a potom osušení; působivost tím klesla, skupina i jest 
nižší než byla skupina g\ po dvouhodinném klidu ve skupině 12 a vyrostla 
zas působivost výše. Totéž vyprání a osušení nervu při 12 d, mezi 12 c a 12 e 
se stejným výsledkem, snížení působivosti. 
Stejné vyprání a osušení nervu provedeno v pokusu 15 mezi skupinou 
7 c a 7d , ale s opačným výsledkem; vyprání nervu způsobilo tu zvýšení pů¬ 
sobivosti. 
Pouhé osušení nervu provedeno v pokusu 16 mezi skupinou 4 a 5 ; 
ve skupině 4 cítí nerv velmi zřetelně nepatrné rozdíly v podnětu; po osušení 
zvýšila se působivost podnětu, ale nerv přestal cítiti rozdíly v podnětech. 
Úmysl v těchto pokusech sledovaný jest, jak zjevno, vypátrati, nemá-li 
nahromaděná lymfa na čivost nervu vliv povzbuzující nebo zabraňující, či, jak se 
říká, nechová-li »činnost podporující neb činnost obmezující čili únavné látky«. 
Výsledek dosud stopovaných pokusů není rozhodný; únavná i povzbuzující 
působivost lymfy té z nich jen slabě prokmitává, tak že jen při dobré vůli 
možno ji uznávati. 
Nerozhodnost ta spočívá v té okolnosti, že by lymfa mohla míti trojí vliv, 
z nichž dva si odporují a dva se podporují. První nepochybný vliv jest čistě 
fysikalní, obmezující působivost podnětu jeho odvedením z nervu lymfou co 
vodičem; tento vliv podporuje se s hledanými únavnými látkami. Odstranění 
lymfy zvyšuje působivost podnětu i pro zrušení vedlejšího vedení i pro od¬ 
stranění činnost nervu obmezujících látek. Odstranění lymfy může však pů¬ 
sobit i též snížení působivosti podnětu pro odstranění látek činnost nervu pod¬ 
porujících. Tento vliv odporuje onomu vlivu fysikalnímu. Jen ve velmi příznivém 
XXX. 
