12 
kusu 16. Totéž opakuje se na témž praeparatu po 1 hodině klidu ve sku¬ 
pině 9 a 10. 
V pokusu 22 jest ve skupině 15 řada minimalných zkrácení, jež zmizí 
ve skupině 16 odstraněním lymfy a vrátí se zase ve skupině 17, provedené 
za nějakou dobu potom. 
Výsledek těchto pokusů činí patrným, že nerv osamocený a na elektrody 
pružcovým žlábkem isolované položený, zůstávaje jinak ve spojení s ostatním 
tělem, upravuje znenáhla svou výživu, podmiňující jeho čivost. To děje se 
vytvořením lymfy, jež se na elektrodách kolem nervu hromadí. Vytvořením 
této živné lymfy stoupá a ustaluje se čivost nervu, praeparací a osamocením 
nervu ve zmatek uvedená. Živný, čivost nervu udržující a ustalující vliv této 
lymfy objevuje se patrně, když hned po jejím odstranění čivost nervu klesá> 
stoupajíc opět a zase se ustalujíc, když si nerv v průběhu nějakého období 
zas novou lymfu připraví. Cizorodá lymfa, vlastní krevní sérum, nemá toho 
vlivu čivost povzbuzujícího a udržujícího jako lymfa, již nerv sám si připravuje; 
jest tu případ jakés »vnitřní sekrece« (sécretion interne), jejíž význam v no¬ 
vější době zvláště Brown-Sequard, byť i poněkud neobyčejným způsobem, 
ve známost uvádí. 
Tento fysiologický účinek nervové lymfy objevuje se patrně jen tenkrát, 
má-li převahu nad současným účinkem fysikalním téže lymfy, jež, tvoříc mezi 
elektrodami vedlejší vodivé spojení, seslabuje působivost elektrického podnětu 
na nerv. 
III. Vliv tepla na čivost nervu. 
Působení tepla na čivost ústroje nervo-svalového bylo předmětem mnoha 
výzkumů, jichž celkový výsledek udává se obecně v tom smyslu, že zvýšením 
teploty nervu neb svalu zvyšuje se jeho čivost, tak že na stejný podnět více 
reaguje, že však oteplením vyčerpává se způsobilost ústrojů těch k činnosti 
rychleji než při teplotě nižší. Ochlazení nervu snižuje pak dle učení toho jeho 
čivost, zachovávajíc ji však tím déle. Wundt vyslovil učení to krátkou větou, 
že teplo přivádí nerv k rychlejšímu, studeno ku pomalejšímu vydávání jeho síly. 
Helmholtz ukázal, že ochlazení nervu působí značné zlenění vodivosti jeho. 
V novější době uznává se na podnět Schiffův rozdíl mezi vodivostí a čivostí 
nervu jakožto dvou různých, na vzájem nezávislých funkcí, což bylo blíže 
odůvodněno pokusy Szpilmana i Luchsingera, 3 ) jakož i Efrona . 4 ) Dle toho 
působilo by ochlazení nervu stejným obmezením na obě jeho funkce, čivost 
i vodivost. 
Starší pokusy o působení tepla na čivost nervu byly provedeny od Va¬ 
lentina, Eckharda, Pickforda a Harlessa. Z novějších dlužno uvésti výzkumy 
Roscnthala i Afanasieva , dle nichž oteplení nervu v mezích střední teploty 
zvyšuje z počátku jeho čivost, pak ji snižuje zrychlením odumírání. Období 
3 ) Pflgrs. Arch. 24, 847. 
4 ) Pflgrs. Arch. 3G, 478. 
XXX. 
