16 
Podobá se na základě toho, že tak častými změnami teploty stane se 
nerv takřka tupějším, otužilejším proti změnám dalším. Když zabraňující vliv 
byl přece docílen teplotou 52°, objeví se pak i při teplotě 29°, na niž nerv 
před tím vůbec nereagoval. 
Při teplotě 29° byl držen nerv, jak z délky skupiny zjevno, déle než 
Va hodiny; zabraňující vliv trval stále. Ochlazením na normalnou teplotu čivost 
nervu se ihned zvýšila. Nejde tu tedy ani o únavu ani odumírání, nýbrž sku¬ 
tečně pouze o zabraňující vliv zvýšené teploty. Týž nerv i sval pracovaly ještě 
následující 2 dny, jak z dokladu zjevno; nejeví se žádná únava, ani odumírání. 
Nikdy neobjevilo se při tomto pokusu podráždění nervu náhlou změnou teploty 
i v tak příkrých intervalech, jako jest 3°—52°. 
Tento pokus jest, míním, první svého druhu. Nerv osamocený a na elek¬ 
trody položený, jinak s ostatním tělem (při zrušené míše) spojený pracoval 
bez patrné únavy celých 6 dní. Normalná teplota byla arci velmi nízká, 
2°—4°; avšak nerv vystavován střídavě, asi 70kráte, změnám teploty v mezích 
dostupujících až intervalu 3°—52°; každá změna trvala as 10 minut, jedna 
docela při 29° přes půl hodiny. 
V pokusu 2 Tab. II. jest část výkonu jiného nervu, který při normalné 
teplotě 9° pracoval celých 8 dní, jsa podobně podrobován četným náhlým 
změnám teploty. 
Výsledky tyto jsou při dosavadních zkušenostech na nervech vyříznutých 
a drážděných elektroindukčními proudy du Bois-Reymondova přístroje hnaného 
galvanickými články, zcela neočekávané. Dokazují, že dosavadní nepříjem¬ 
nosti s »únavou a odumíráním« nervu při pokusech neležely v nervu samém, 
nýbrž patrně ve špatném s ním nakládání. 
Způsob praeparace padá tu předně na váhu; nerv úplně vyříznutý od¬ 
umírá přirozeně. 
Praeparace dle způsobu Mareyova odstraňuje z valné části tuto závadu. 
Druhá věc jest úprava elektrod; Mareyovy elektrody jsou dva volné dráty 
na konci v háčky zahnuté, na něž se nerv položí, a pro isolaci vzhůru do 
vzduchu vyzvedne. 
Upravil jsem elektrody dle způsobu Ludwigova, podloživ je pro isolaci 
pružcovým žlábkem, tak ukázalo se, že nerv připravuje si tu živnou lymfu, jež 
se ve žlábku elektrod kol něho hromadí a pro jeho výživu a zachování čivosti 
velký význam má. 
Hlavní věcí zdá se mi však povaha upotřebeného elektrického podnětu. 
Nerv jest ústroj velice čivý na nejmenší změny elektrického proudu, dějí-li 
se s dostatečnou rychlostí. 
Intensita proudu jest věc druhotná. Nerv cítí elektrické vibrace v telefonu, 
mluví-li se do něho; cítí elektrické vibrace při tetelení se povrchu rtuti, po¬ 
vstávající změnami povrchového napjetí (předvedl jsem tyto pokusy ve schůzi 
Spolku českých lékařů v prosinci 1891); cítí elektrotonické změny v jiném 
nervu při jeho podráždění elektrickém, cítí elektrické změny v proudu činnosti 
při podráždění svalu (sekundárný tetanus). Zkrátka, není fysikalního přístroje, 
XXX. 
