20 
menty jsou postaveny v nových polohách; v tomto stavu zvyšuje se čivost 
nervu. Právě tak, v opačném smyslu při ochlazování a ochlazení. 
Možno tedy vysloviti věc takto: přechod ze studená do tepla obmezuje 
Hvost nervu, přechod z tepla do studená povzbuzuje ji. Při ustálené teploté 
jest vsak teplejší nerv éivéjsí nez nerv chladnéjsí. 
Při nízké normalné teplotě jsou elementy nervové, jak přirozeno za to 
míti, méně pohyblivý, než při teplotě vyšší. Proto možno uznati, že při nízké 
normalné teplotě trvá přechod elementů v nové polohy déle, než při vyšší 
normalné teplotě. Proto trvá první stadium vlivu teplení a chlazení na čivost 
nervu déle při nízké normalné teplotě, než při teplotě vyšší, jak se v pokusech 
doložených skutečně ukazuje. 
Dle Efrona a jiných jest hoření oddíl ischiadického nervu žáby vyznačen 
pohyblivějšími elementy, než oddíl dolení; podléhá mnohem rychleji vlivům 
čivost měnícím, reaguje čileji na podněty; tím vykládá se tam »lavinovitý 
vzrůst« podráždění na podnět působící na hoření oddíl toho nervu. 
Nyní pozoroval Efron , že ochlazení dolení části nervu působí nejprve 
zvýšení čivosti s následujícím snížením; v hoření části nervu nastává však 
ochlazením ihned snížení čivosti. 
Tedy, dle názoru tuto rozvedeného, vyvinuje se první stadium vlivu 
ochlazení na čivost nervu zřetelně v oddílu vyznačeném méně pohyblivými 
elementy; přechod elementů nervových v nové polohy trvá déle, vliv toho 
přechodu na čivost lze zachytiti a ustanoviti. Přechod ten jest rychlý v oddílu 
nervu vyznačeném pohyblivějšími elementy; vliv toho přechodu, první stadium 
vlivu tepla neb chladu, jest příliš krátké, nedá se zachytiti a ustanoviti. 
Projednavše hlavní věc obraťme pozornost ještě k některým podrobnostem. 
Uvedl jsem již, že při delším opakování změn teploty jeví se změna čivosti 
nervu vždy slaběji, jakoby nerv stával se otužilejším a tím tupějším pro ty 
změny. Jeví se tak zvláště v pokusu tab. II. 1 a, 1 b, v pokusu 4, v tab. III. 
pokus 2 atd. Jiná zajímavá podrobnost jest, že změnami teploty zvyšuje se 
čivost nervu vůbec, mnohdy u velmi značné míře. Tak v pokusu tab. II. 2 3 , 
zvláště zřetelně v pokusu 4. tab. III. v pokusu 2. zcela určitě, taktéž v po¬ 
kusu 3, 4 atd. 
Konečně máme otázku, nastává-li změnami teploty podráždění nervu, 
otázku to, jak víme, spornou, v posledním čase Sobierařiskim kladně zod¬ 
pověděnou. 
V pokusech tuto doložených objevuje se podráždění nervu změnou teploty 
skutečně též v některých případech. 
Tak tab. II. v pokusu 4; skupina a při normalné teplotě 4°; při b oteplen 
nerv na 20°; ihned zmizí menší zkrácení, velice význačný vliv zabraňující. 
Při c opětné chlazení na normalnou teplotu 4°; ihned nastane spontánně 
tetanus, jehož nepravidelný cukavý průběh jest křivkou zřetelně znázorněn, 
trvající téměř 10 minut; na to upokojil se nerv úplně, a čivost nervu jeví se 
tak vysokou, jako byla z počátku. 
Tu objevuje se tedy podráždění změnou teploty z umělého tepla k nor- 
malnému studenu, ve tvaru Sobiéranskim popsaném, avšak při mnohem 
XXX. 
