21 
menším intervalu změny teploty. Tu jest interval 4°—20°, kdežto Sobieranski 
vyžaduje interval aspoň 39°—41°. V dalších pokusech se změnou teploty na 
tomto praeparatu více podráždění nenastalo. 
Podráždění změnou teploty objevilo se též v pokusu tab. III. 1 při h. 
Tu přiváděny nerv i sval z normálně teploty 4° na teplotu 22°; tu nastal 
po prvním podráždění elektrickým podnětem, tímto takřka uvolněn, dlouho 
trvající vysoký tetanus, ustavičné nepravidelné škubání, vyznačené zřetelně 
křivkou. Podobně při návratu k normalné teplotě 4°, při i nastal opět tetanus, 
uvolněný prvním elektrickým podnětem, slabší a kratší, než předešlý. Též tu 
jest interval změny menší, než u Sobiéraňskiho , 4° — 22°. 
Na témže praeparatu nastalo podráždění změnou teploty potom ještě 
dvakráte. 
Dále jest nepatrný tetanus ze změny teploty v pokusu tab. III. 2, 3, 5. 
Pozoruhodný jest zvláště zjev kontraktury nastalý v pokusu 6 při f. Při 
přechodu z 30° k 0° nastalo zvýšení čivosti nervu, zároveň však trvalá kon- 
traktura svalu (trvalé podráždění), jež znenáhla v charakteristické křivce mizí. 
Totéž opakovalo se ještě jednou při Ji . 
Jak roste činnost nervo-svalová s podnětem. 
Předpokládajíce ustálenou čivost ústroje nervo-svalového můžeme pod- 
niknouti výzkum problému, jak roste činnost ústroje toho s podnětem. Prvním 
požadavkem výzkumu toho jest přesné odměřování podnětu. 
Dle zákona du Bois Reymondova jest hlavním činitelem elektrického pod¬ 
nětu časový průběh změny intensity proudu; intensita sama má význam dru¬ 
hotný. Ano, působíc fysikalní a fysiologickou polarisaci nervu, má inten¬ 
sita proudu elektrického, užitého co podnětu, rušivý vliv, výsledek pokusu 
matoucí. 
V prvním svém pojednání odůvodnil jsem novou methodou výzkumu tento 
du Bois Reymondúv zákon znova, proti novějším pochybnostem. 
Působivost elektrického podnětu závisí skutečně na prvním místě od rych¬ 
losti změny potenciálové různosti, od časového průběhu vývoje proudu, při 
čemž intensita proudu i absolutná hodnota potenciálové různosti má druhotný 
význam. 
Upotřebením magneto-indukčních proudů, vzbuzených pádem magnetu 
skrze cívku, při stálé intensitě proudu, již možno zvoliti právě nejmenší do¬ 
stačující, mění se hlavní činitel podnětu, totiž časový průběh indukovaného 
proudu, s rychlostí pohybu magnetu. Možno tedy touto methodou odměřovati 
elektrický podnět rychostí pádu magnetu skrze cívku, čehož lze s mathema- 
tickou přesností docíliti upotřebením Atwoodova padostroje. 
Než přistoupím k rozboru takto provedených pokusů, uvedu krátce do¬ 
savadní pokusy rozluštiti problém závislosti ústroj né činnosti na podnětu. 
XXX. 
