6 
že véna jehlou nabodnuta, melangeur do vystoupivší kapky krve ponořen 
a ssáním do potřebné míry naplněn. Při odnímání krve ovšem přihlíženo 
k tomu, aby ucho co nejméně bylo alterováno. Když krvenky v mm. 3 byly 
odčítány — mezi tím zotavilo se ucho od venaesekce — injikoval jsem pravi¬ 
delně na každý kilogramm tělesné váhy 50 milligr. pilokarpini hydrochlorici 
v troše vody rozpuštěného stříkačkou Pravatzovou subkutanně buď na hřbetě 
neb po straně břicha. Králíci chovali se při tom většinou tak klidně, že nebylo 
třeba je poutati. Jen při injekcích do vény jugulární zvíře napnuto. Po injekci 
pilokarpinové odnímána krev z vény druhého, dosud netknutého ucha a sice 
v tom okamžiku, jakmile se objevily první symptomy působení jedu, tedy po 
objevení se salivace. 
Z těchto pokusů, jejichž výsledky uvedeny jsou v tabulce I., vysvítá, že 
jak subkutanní tak i intravenosní injekce pilokarpinu má v zápětí leukocytosu. 
Doba, v které se tato po subkutanní injekci dostavuje, nekolísá velmi; ovšem 
ale objevuje se rozdíl časový vůči injekci intravenosní. Při této objevuje se 
leukocytosa často momentanně (viz pokusy 39., 42.). V takových případech 
mohl jsem často již za několik vteřin po skončení injekce se současnou erupcí 
salivace, průjmu i močení v krvi ušní vény konstatovati nápadné zvýšení počtu 
leukocytů. Také při subkutanní injekci leukocytosa často dlouho na sebe čekati 
nedává. Mnohdy uplyne jen 5 minut, nežli se reakce a s ní leukocytosa objeví. 
Jelikož však také při intravenosní injekci někdy na dostavení se leuko- 
cytosy déle čekati nutno (pokus 38.), tedy lze se domnívati, že délka doby 
od injekce k objevení se reakce uplynulá závisí od podmínek individuelních. 
Přehlížíme-li dále oddělené výsledky, shledáme, že leukocytosu pilokarpi- 
novou nepředchází žádná leukolysa, kterou Ldwit l ) pro rozvinutí se leuko- 
cytosy považuje za nezbytnou. Neboť, jak výše uvedeno bylo, dostavuje se 
leukocytosa po intravenosní applikaci pilokarpinu často momentanně, tak, že 
si nelze mysliti, že by se v krátké od injekce uplynulé době leukocytosa 
byla s leukolysou vystřídala. Není mi tedy možno s Lbwitem souhlasiti, naopak 
musím na tom trvati, ze po injekci pilokarpimi leukocytosu žádný úbyt leuko- 
cytú nepředchází. 
Pokusy moje učí dále, že zavedení pilokarpinu do organismu vyvolává 
hydraemii. Jest to zřejmo z toho, když srovnáme vzájemný poměr v počtu 
bílých a rudých krvenek, jak se jeví před injekcí a po ní a jak v následující 
tabulce jest sestaven: 
TAB. II. 
Číslo 
pokusu 
Počet krvenek 
před injekcí 
Poměr 
b : r 
Počet krvenek 
po injekci 
Poměr 
b : r 
bílých 
rudých 
bílých 
rudých 
38. 
7.500 
6.317.500 
1:842-3 
292-500 
1,420.000 
1:4-86 
39. 
32.500 
3.880.000 
1:119-4 
235.000 
3,017.500 
1:12-9 
42. 
20.000 
3.520.000 
1:176 
90.000 
3,375.000 
1:37-5 
*) Ldwit , 1. c. str. 52. 
XXXI. 
