Předchozí tabulka učí, že se po injekci netoliko počet leukocytů abso¬ 
lutně zvětšil, nýbrž že se i počet erythrocytů absolutně zmenšil, jinými slovy, 
že se krev rozředila. 
Pilokarpinovou leukocytosu provází tedy hydraemie . 
Na tomto místě ještě bych připomenul, že lze po injekci častěji viděti 
leukocyty v houfech pohromadě ležící, na kterýžto zjev již Roemer *) upozornil. 
Leukocyty normální krve králičí. 
Ježto v předchozím ukázáno bylo, že pilokarpin u králíka vyvolává leuko¬ 
cytosu, jedná se nyní o seznání změn, jimž krev během leukocytosy té jest 
podrobena. 
Od výzkumů Ehrlichových B ) roztřiďují se leukocyty dle chování svého 
k jistým barvivům, která sbarvují granula protoplasmatického těla buněčného. 
Až dosud známo jest pět takových »specifických granulací«, které v nedo¬ 
statku případnější terminologie označují se písmeny «— s. I značí a granulaci 
acidofilnou (oxyfilnou, eosinofilnou), fl amphofilnou, 7 basofilnou buněk žírných, 
jemnou basofilnou, s konečně zrnění neutrofilné. Pozdější zkušenosti však 
dovodily, že se podobná klassifikace nedá přísně provésti. Vrátím se k tomu 
ještě později. 
Nej významnější kategorií leukocytů jest, zejména pokud se thematu této 
práce týče, kategorie tak zv. buněk acidophilných, oněch buněk totiž, jichž 
granula barví se všemi »kyselými« barvivý. Kyselými barvivý pak nazývají 
se ona, jichž barvícím principem jest kyselina. Jakožto repraesentant této řady 
barviv uvádí se eosin a proto nazývají se leukocyty, jichž granula tímto bar¬ 
vivém se fingují, také eosinofilnými. 
Vedle «-granulace budiž zde připomenuto ještě buněk s /9-granulací, jelikož 
se tyto mezi leukocyty králíka, k němuž se pokusy moje výhradně vztahují, 
rovněž objevují. Zrnění toto sluje také amfofilným a to z toho důvodu, 
že se barví netoliko kyselými, nýbrž i »basickými« barvivý, jichž barvícím 
elementem jest zásada. Ehrlich a jeho žáci * 2 3 ; udávají, že se tato granulace 
nachází v mnohých leukocytech králičích. Avšak z výroku Rieder-ova , 4 ) že 
se eosinofilné buňky králičí krve sbarvují také methylenovou modří, bar¬ 
vivém to zásaditým, třeba souditi, že acidofilné buňky králičí vlastně jsou 
amfofilné. Ovšem Ehrlich 5 ) sám prvotní údaj svůj z části modifikoval tím, 
že mezi eosinofilnou a amphofilnou granulaci nečinil rozdílu principielního. 
*) Roemer, Ueber experimentelle Leukocytose. In.-Diss. Miinchen. 1890. 
2 ) Ehrlich, Methodolog. Beitráge zuř Physiol. und Pathol. d. versch. Formen d. Leuko- 
cyten. Ztschft. f. kliň. Mediz. Bd. I. 
3 ) Schwarze, Ueber eosinophile Zellen. Farbenanalyt. Unters. I. 1891. Str. 76. 
4 ) Rieder, 1. c. str. 189. 
s ) Ehrlich, Ueber d. specifischen Granulationen d. Blutes. Verhandlgn. d. physiol. 
Gesellschaft zu Berlin. 1878—79. No. 20. 
XXXI. 
