18 
dififerencí překážeti. Proto vykonal jsem ještě pokus s dvěma mladými (ne¬ 
známo, jak starými), stejně velkými a stejně sbarvenými králíky, z nichž jed¬ 
noho nechal jsem asi 20 hodin hladověti, druhého pak dobře nakrmiti. Oba 
králíci usmrceni protnutím prodloužené míchy, na to sleziny rychle vyňaty* 
za účelem fixování do roztoku Flemming-ova uloženy a po dotvrzení v lihu 
drobnohledně ohledány. Nenalezl jsem ale žádného rozdílu, jejž bych byl mohl 
analogisovati s oním na slezinách psů nahoře uvedených nabytým. 
Domnívám se tedy, ze mohu , pokud se králíka týče, při posuzovájií vlivu 
pilokarpinu na strukturu sleziny současný vliv zažívání vyloučiti. 
Slezina pilokarpinová. 
První sleziny pilokarpinové (počtem tři), které jsem ohledával, pocházely 
z pokusů prof. Horbaczewski-ho. Dle udání prof. Horbaczewski-ho byly těžší, 
nežli sleziny normální. 
Také já zjednal jsem si řadu takových slezin (úhrnem 14) způsobem ex¬ 
perimentálním. 
Co se týče zevnějšího vzezření těchto pilokarpinových slezin, tedy mohl 
jsem zjistiti zvětšení jejich často, ne však vždycky. Barva, jakož i konsistence 
byly ve většině případů normální. Někdy byla slezina poněkud tužší nežli 
obyčejně. V jednom případě byla zvětšena v ploše, tak, že se jevila dvakrát 
tak širokou jako v normě, naproti tomu byla ale tenčí a objevovala laloky, 
podobně jako slezina psí. 
Na průřezu svěží pilokarpinové sleziny však objevují se pravidelně Mal- 
pighická těliska zvětšena, jakožto bílé uzlíky na temněrudé půdě. 
Když srovnán podélný průřez normální sleziny v sublimatu a lihu tvrzené 
s průřezem stejně praeparované sleziny pilokarpinové, tu bylo lze na tomto 
pozorovati rozvětvenou, bílou, stromovitou kresbu na šedožluté půdě, z které 
již makroskopicky bylo lze souditi na zvětšení a rozmožení Malpighických 
tělisek. (Obr. 4. a 5.) Přes to pokusil jsem se o čítání slezinných follikulů 
i shledal jsem, že jich slezina pilokarpinová na ploše 25 mm. 2 v jednom zor¬ 
ném poli obsahuje 40—73, kdežto stejně praeparovaná slezina normální vy¬ 
kazuje jich na téže ploše pouze 33—38. 
Třebas bezpečné čítání Malpighických tělisek při slabém zvětšení (prae- 
parační mikroskop Reichertův, zvětšení 10.) spojeno bylo s mnohými obtížemi 
a třebas i vedle vlivu otravy také ještě jiné, dosud nestudované, faktory mohly 
spolupůsobiti (jako na př. stáří zvířete), které možná na počet Malpighických 
tělisek mají vliv, tedy přece musím výslovně vytknouti, že uvedený rozdíl 
v počtu follikulů pravidelně dal se zjistiti. 
V případech, kdy zvětšení neb rozmnožení follikulů nejevilo se dosti 
nápadně, používal jsem následující při jisté opatrnosti a nějakém cviku kon¬ 
stantních výsledků poskytující methody. Methoda ta spočívala v tom, že jsem 
kontury všech follikulů z řady stejně tlustých řezů normální i pilokarpinové 
sleziny (obě stejně praeparovány) kamerou při stejném zvětšení odkreslil a je 
XXXI. 
