17 
Považují za objektivnější o tkaní, která jeví jak karyomitos tak fragmentací 
jader málo, uznati, že se její jádra rozdělila přímo. Myslím, že tímto závěrem 
tím méně pochybím, jelikož Stidcker , jenž pozoroval dělení jaderní na živých 
leukocytech, právem udává, že se tato před očima pozorovatele přímo, totiž 
amitoticky, dělí. Podobná pozorování sdělují také Arnold a Ldwit. 
Domněnce, že by pilokarpinová hyperplasie byla zdánlivá a že by spočí¬ 
vala na immigraci leukocytů, odporuje sdělená mnou výše zkušenost, že se 
hyperplasie po subkutanní a po intravenosní injekci pilokarpinu dostavuje 
v době tak krátké, že nelze při tom mysliti na pochody emigrační. 
Diskusse pokusných výsledků. 
Z předcházejících pokusů vysvítá, že pilokarpinum hydrochloricum vy¬ 
volává u králíka značnou, ba při intravenosní injekci i tak nepatrné dávky, 
jako jest 0025 gr. přímo ohromnou leukocytosu. Počet leukocytů zvětšuje se 
pilokarpinem 4—39kráte nad číslo normální. 
Sestavíme-li k vůli porovnání několik čísel, vztahujících se k leukocytosám 
jinými látkami vyvolaným, tedy se objevuje následující: 
TAB. III. 
Použitá látka 
Kolikrát zvýšen 
byl normální 
počet 
Jména autorů 
Tonica j. na př. Tinct. ferri po- 
mata, Tinct. myrrhae 
2 
Marfels, Ueber d. Verháltniss d. 
farblosen Blutkpchen zu den farbi- 
gen (Moleschotťs Naturlehre). 
Aether 
2—3 
Claude Bernard , Le5ons. 7. 1857. 
Čisté kultury diplocc. pneumoniae, 
microcc. prodigiosus, bac. pyocya- 
neus, microcc. tetragenus, asper- 
gillus niger 
co 
1 
CM 
v. Limbecli Kliň. u. Experim. uber 
d. entziindliche Leukocytose. Ztft. 
f. Heilkunde. Bd. X. 1889. 
Aetherické oleje 
to 
1 
Meyer , Ueber d. Einfluss einiger 
fliichtiger Stoffe auf d. Žahl d. 
farbl Zellen. In.-Diss. Bonn. 1874. 
Čisté kultury staphylokokku 
5—6 
v. Litribeck (viz nahoře). 
Protein pyocyanea 
7 
Buchner , D. chem Reizbarkeit d. 
Leukocyten etc. Berl. kliň. Wo- 
chenschft Nro. 47 1890. 
Alkalialbuminaty 
8 
Roemer , Ueber experim. Leuko¬ 
cytose. I -D. Miinchen. 1890. 
Uvážíme-li nyní, že z těch látek, které nej intensivnější leukocytosu vy¬ 
volávají, totiž z bakterielních proteinů a alkalialbuminatů protein pyocyanea pouze 
Rozpravy: Ročn. II. Tř. II. Čís. 31. 2 
XXXI. 
