18 
sedminásobné (u Rieder-a 1. c. str. 189. také dvémáctinásobné) a alkalialbumi- 
naty pouze osminásobné rozmnožení leukocytů v zápětí mají, tedy sezná - 
váme v pilokarpinu látku, která, zejména při intravenosní injekci, jest s to 
největší dosud dosazenou umělou leukocytosu vyrobiti. I dosáhl jsem také 
skutečně nejnižších poměrových čísel (viz tab. II.); kdežto totiž Lowit *) obdržel 
poměry 1 :300— 1 :200 a Roemer poměry 1:59 — 1:38, jsem s to za- 
znamenati poměry, jako 1 : 37*5, 1 : 12*9 ba i 1 : 4’86. K tomu přistupuje ještě 
i ta okolnost, že pilokarpin leukocytosu rychleji vyvolává. Kdežto totiž k vy¬ 
robení sedminásobného rozmnožení leukocytů (v Buchnerových pokusech 
s pyocyaninem) bylo zapotřebí po čtyry dny denně injikovati po 2 gramech 
uvedeného roztoku, a kdežto Rieder dosáhl dvanáctinásobného rozmnožení 
teprve třetího dne po vpravení úhrnem 7*8 ccm., dostačila v mých pokusech 
k 39násobnému a nadto již v několika minutách se dostavivšímu rozmnožení 
leukocytů jediná intravenosní injekce necelých 50 milligr. pilokarpinu. (Viz 
tab. I. pokus 38.) 
Tato neobyčejná rychlost, s kterou se tak mohutná leukocytosa po in¬ 
travenosní injekci dostavuje, poskytuje dosti důvodů ku pátrání po původu 
leukocytů, tak náhle v krvi se objevujících. Promluvím především o této rapidně 
vystupující pilokarpinové leukocytose. 
Otázka původu leukocytů při leukocytose až dosud nebyla s jistotou 
rozřešena; poukázáno vlastně jen na řadu možností genesy leukocytů. 
Rada autorů hájí učení, že při leukocytose súčastněny jsou krvetvorné 
orgány. Uvádějí se pro to různé doklady. Tak bylo pozorováno, že po ex- 
stirpaci sleziny u zvířat vzniká značná leukocytosa se současným hromadným 
objevením se jadernatých erythrocytů v cirkulující krvi. 
Dle Rieder-a * 2 ) lze během proteinové leukocytosy rovněž vždy jadernaté 
rudé krvenky v krvi dokázati. Ze současného objevování se obou druhů 
krvenek byl pak činěn závěr, že bezbarvé buňky při leukocytose rozmnožené 
pocházejí z těchže orgánů, z kterých erythrocyty do krve se dostaly, totiž že 
leukocytosa má původ svůj v tak zvaných krvetvorných orgánech. Způsob, 
jakým haematopoětické ústroje při leukocytose fungují, hleděl C. Weigert 
blíže objasniti. Weigert 3 ) mluvě o intravasculární chemotaxi bakterielních pro¬ 
teinů vyslovuje domněnku, že snad při proteinové leukocytose zprostředko¬ 
váním krve a lymfy krvetvorné organy jaksi jsou drážděny a že podráždění 
toto pobízí je ku zvýšené činnosti, tak že exportují větší množství bílých 
buněk. Domněnce této odporuje ale mnohými autory pozorované značné na¬ 
hromadění póly nukleárních buněk v leukocytotické krvi, jelikož dle Ehrlicha 
a j. z ústrojů buňky krevní tvořících prý jen monukleární buňky vystupují. 
Limbeck uvádí dále na podporu nauky o účastenství krvetvorných orgánů 
pozorování, že krev slezinné vény jest během leukocytosy na leukocyty bo- 
‘) Lowit, 1. c. str. 52. 
2 ) Rieder, 1. c. str. 192. 
3 ) Weigert, Ueber Chemotaxis. Hyg Rundschau. No 15. 1891. 
XXXi 
