21 
žených vůbec více leukocytů nachází a že se tyto následkem své lepkavosti 
v houfy seskupují. Mimo to považuje direktní dělení leukocytů, jež Roemer 
dokazoval, za nedokázané a také je nikdy nepozoroval. Rovněž Lowit l ) ne¬ 
souhlasí s Roemer-em . Pokus s uchem dal sice výsledek positivní, rozmnožení 
leukocytů dalo se ale vysvětliti patrným zhuštěním krve, jež se stalo v zá- 
hřevné skříni. Houfy leukocytů lze dle Lowita viděti u každého králíka, 
jestliže jen krev zůstala delší dobu na vzduchu státi, nebo jestliže se krev 
pomalu vynořuje, anebo jestli ji pomalu do kapillary vssáváme. Figury 
Roemerem jakožto dělivé pochody jader leukocytů popsané mají dle Lowita 
jen z části tento význam; většina jich však náleží do kategorie polynukleárních 
leukocytů a nepředstavuje tedy žádné dělení jaderní. Lowit sám nenalezl 2 ) 
v cirkulující krvi leukocytotických králíků ani mitotických ani amitotických 
obrazů dělení. 
Z nedostatku regenerativních pochodů na leukocvtech cirkulující krve 
při leukocytose soudí, že se leukocyty v kroužící krvi buď vůbec znova netvoří 
anebo jen v nepatrném počtu. 
Co se týče pilokarpinové leukocytosy, tedy se při ní pro její rychlé ob¬ 
jevování nedá Roemerův pokus s uchem provésti. Houfy leukocytů viděl jsem 
také po pilokarpinu v krvi ušní vény, nemohl jsem ale na nich dokázati větší 
počet dělících se jader nežli v normě. Co se týče způsobu dělení, tedy při¬ 
pomínám, že mitosy leukocytů jsou jen ojedinělé a velmi vzácné, a že tam, 
kde se leukocyty dělí, děje se dělení, jak Stricker udal, většinou způsobem 
přímým. Poněvadž jsem v cirkulující krvi pochody dělivé jen zřídka pozo¬ 
roval , nemohu tvrditi , ze se při pilokarpinové leukocytose bílé krvenky mnozí 
v krvi oběhové . Vedle nedostatku dělivých pochodů mluví i ještě jiné okol¬ 
nosti proti intravasculárnímu množení leukocytů při rychle se objevující leuko¬ 
cytose pilokarpinové, a to ona rychlost, s kterou se dostavuje, a onen ohromný 
počet leukocytů, který ji vyznačuje, tak že si nelze snadno představit!, že by 
byla způsobena rozmnožením leukocytů v kroužící krvi. 
Domněnkou o účastenství potulných buněk na pilokarpinové leukocytose, 
myslím že netřeba se mi šíře zabývati. Rieder neshledal pro oprávněnost této 
supposice také žádných dostatečných důvodů. Immigrace potulných buněk 
do cév nestačí již asi vzhledem k nepatrnému relativně počtu jejich v orga¬ 
nismu na vysvětlení mohutné a rychle se dostavující leukocytosy po injekci 
pilokarpinu. 
Objevily se také pokusy vysvětliti leukocytosu pochody chemotaktickými. 
Tak hájí Buchne r, Rieder a j. názor, že leukocytosa jest výrazem chemotakti- 
ckého působení injikované hmoty. O oprávněnosti těchto údajů nemohu se 
na ten čas ještě určitě vysloviti. Nauka o chemotaxi leukocytů nezdá se mi 
dosud na dosti pevných základech býti zbudována. Rieder kloní se k názoru, 
že se leukocytosa zakládá na abnormálním rozdělení loukocytů ve prospěch 
') Lowit, 1. c. str 78—80. 
% ) Lowit, 1. c. str. 85. 
XXXI. 
