8 
auch durch Hornmasse, wodurch die eigentlichen Talg Driisenkysten gegeben 
sind.« (S. 212.) 
Jak jest viděti, soudí Chiari s pravděpodobností , že ucpáním rohovinou 
až k ústí vývodu mazové žlázy tento se kysticky rozšiřuje. 
Umínil jsem si, dokázati experimentálně na vývodech žláz Meibomských, 
které co do stavby jsou s mazovými totožné, zdali jich zúžení neb uzavření 
vede k ektasiím, infarktům a kystám; jsouť anatomické poměry těchto žlázek 
pro experiment příhodnější, poněvadž leží pro sebe, ústí samostatně a ne do 
vaků vlasových; lze tedy změny povstalé lépe rozřešiti. Druhým účelem těchto 
pokusů zároveň bylo, přesvědčiti se, zdali jest odůvodněn náhled, že uzavřením 
otvoru žláz Meibomských a zadržováním sekretu jich tento stěny dráždí a 
zavdává podnět ku zánětu v okoh žlázy i v acinech, čímž by povstávala gra- 
nulační tkáň ve víčkách očních, známá pod jménem chalazia. 
Hleděl jsem u různých zvířat následujícími methodami zúžiti. neb uzavříti 
vývody žláz Meibomských na okraji víček očních. Do vývodů, které zvláště 
na pigmentovaných okrajích víček očních u zvířat dobře lze viděti, vbodány 
byly drsné praeparační jehly neb drátky a ve vývodu několikráte otočeny, 
nebo vbodány jehly rozpálené na Bunsenově kahanci; jindy seškrabány před 
tím nožíkem — kolmo na okraj víčka ostřím položeným — povrchní vrstvy, 
na to pak vbodáno chladnou neb žhoucí jehlou; nebo přižehnut povrch nad 
vývody žláz Meibomských žhavou jehlou ve směru víčka položenou, neb roz¬ 
žhavenou pincettou okraj byl přejet buď bez předchozího oškrabání neb po 
něm nebo útlým galvanokauteurem vývody připáleny; u jiných byl okraj 
víčka potřen terpentinovým aneb krotonovým olejem; do žlázek skrze vývody 
vstřikována byla zbarvená gelatina, jejíž vniknutí bylo viděti po barevných 
proužcích. Vstřikování toto skrze ústí se daří dost těžko, jak již Fnchs *) se 
o tom zmiňuje, pravě, že nutno jest vstřiknouti do žlázy, aby hmota injikovaná 
vypudila nejprv mazové hmoty, které ústím v podobě červovité unikají. Jindy 
injikována byla smíšenina étheru s terpentinem, konečně zaváděny byly nitě, 
aby buď ve vývodu jedné žlázky vězely, aneb několik vývodů zcela při okraji 
pevně podvázaly, při čemž uzel položen byl na kůži, na konjunktivu aneb 
na okraj víčka. 
Pokusy ty vykonány byly na 4 bílých krysách, 10 králících, dvou psech 
jedné kočce, vždy na všech víčkách na několika místech, tak že — jedno¬ 
tlivě co do žláz vzato — bylo učiněno na sta pokusů. Nečítám ani všecky 
pokusy, v nichž chtěl jsem do ústí vývodu injikovati bakterie a kokky, jimiž 
chtěl jsem vyvolati chalazion, kteréž ale se co do chalazia nezdařily, vývod 
však porušily, tak že povstaly tytéž ektatické změny žláz jako ve předešlých. 
Nejlépe osvědčily se pokusy po vbodání drsných jehel, po podvázání 
několika vývodů s uzlem na konjunktivě ležícím a pokusy pálením zvlášť 
galvanokauteurem. 
*) Fuchs, Zur Anatomie der Blut- und Lymphgefásse der Augenlider. Albr. v. Graefes 
Archiv fur Ophth. XXIV. 8. Str. 47. 
XXXIII. 
