9 
Nejrychleji objeví se změny na žlázách, vlastně jich vývodech, viditel¬ 
ných skrze spojivku, po spálení. Mnohdy již za několik dní, mezi tím co při- 
škvař dosud lpí, utvoří se vypuklina na místě žláz Meibomských, která jest 
průsvitná, spojivku pozvedá jako kalná skleněná perla. Když vyšetřoval jsem 
po 4—5 týdnech, někdy mnohem později, nalezl jsem většinou šedě ektatické 
proužky, neb proužky chobotnaté se žlutavými zrnky zvlášť v záhybech aneb 
někdy celou žlázku i vývod proměněnou ve hruškovitou, žlutavými hmotami 
naplněnou rozšířeními. Po intensivnějším spálení povstaly jen jizvy na místě 
žláz. V jednom případě u králíka, jemuž okraj víčka připálen byl galvano- 
kauteurem, vyvinula se po 4 týdnech vtažená jizva, k níž přiléhalo pět žlutých, 
hruškovitých značně u porovnání se sousedními žlazami rozšířených žlázek 
tak, že svými užšími vývody konvergovaly ku jizvě, rozšířenými vrcholy di¬ 
vergovaly, čímž povstalo zvláštní paprskovité uložení rozšířených žláz. 
Po měsících vyvinuly se tenkostěnné podspojivkové chobotnaté kysty, 
měnící občas napjetí stěn kysty, šedého průsvitného obsahu, v němž místy 
uloženy byly špinavožlutobílé hmoty. Nej častěji povstaly četné ektatické šedé 
proužky; na mnohých místech viděti bylo čárkovité jizvy, vnikající od jizvo - 
vého zářezu na okraji víčka do hloubi, kde žlázky patrně zmizely a povstala 
jen jizva. 
Při tlaku na místa ektaticky změněná bylo lze vytísniti obsah buď řídký 
šedý, neb hustší žlutavý i sušší šroubovité z přeplněných žlázek vývodem vy¬ 
bíhající. Ve většině případů byly otvory žlázek na okraji víčka podivuhodně 
normálního vzezření; na místech spálených byly to ovšem jizvové, tuhé, úzké 
pruhy po okraji víčka, v nichž zúžené, ale neobliterované vývody se nalézaly. 
Pouze u velké kysty (viz obraz 4.) byla jizva na okraji víčka hrbolkovitá, tvrdá 
a při tlaku na kystu vytékalo málo obsahu a stíží; ovšem nebylo užito pří¬ 
lišného tlaku, aby stěny kysty nebyly porušeny. V celku lze říci, že ektasie 
žláz Meibomských se vyvinují již po neúplném uzavření aspoň ne po pevné 
obliteraci vývodů, kterou by tlak na obsah kysty nepřekonal. 
Excidované tyto rozšířeniny proužkovité, chobotnaté i kystické uloženy 
byly v alkoholu a pak připraveny ku mikroskopickému vyšetřování buď v ce- 
loidinu aneb probarveny byvše po 24 hodiny v roztoku kochenilly Czoko- 
rovy zality byly ku sériovým řezům v paraffinu. 
Při mikroskopickém vyšetřování 10—14denních stadií nalezeny byly čer¬ 
stvé jizvy po spálení, silně zbarvené, vývody jimi zúžené, rohovinu jich zmo- 
hutnělou v ústí vývodu, dál ve vývodu za ústím, který byl sotva málo rozšířen, 
byly nahromaděny jako zátka husté, žlutavé hmoty nebarvící se. Vývod žlázy, 
jak známo středem žlázy jdoucí, byl značně rozšířen teprv ve své střední a horní 
části, tak že na řezech, kde podařilo se zasáhnouti žlázku po celé délce aneb 
v několika podélných řezech za sebou v sérii, zcela zřetelně bylo viděti, že 
ektasie počíná zvlášť uprostřed, pak nahoře ve vývodu žlázy; mnohdy jest 
pak vývod sám dvakrát tak široký, jako skupiny acinů po obou stranách jeho 
dohromady; obsah těchto rozšířených vývodů jest mlhavý, beztvárný neb čistý; 
jen tu a tam zrnitá hmota, stěny jeho normální, na acinech není mimo stísnění 
žádné patrné změny, rovněž v okolí žlázy není změn. 
XXXIII. 
