11 
nahromaděniny odpovídaly asi oněm žlutým místům v ektasiích, totiž za živa vi¬ 
ditelným infarktům; aspoň nenalezl jsem nikdy v žádné z těchto přečetných kyst 
a v žádném praeparatu jiné hmoty co obsah kyst; nikdy neviděl jsem snad 
vypadlou skupinu neb větší čásť sekrečních buniček acinu, ač mnohdy se 
zdálo, že do kysty jen jen visí, aby se oddělily následkem postupující ektasie 
stěn kanálu, jehož zakončení acinus tvořil; patrně děje se ektasie velmi po¬ 
zvolna, tak že acinus pouze mizí; rovněž nikdy nenalezl jsem krystally cliol- 
stearinové neb vápno. Rohovinu nalezl jsem nahromaděnu zvlášť tu a tam 
při stěně, složenou z podobných, nebarvících se proužků jako ve vývodu 
obraz 1. Podobný jest nález Chiari-ho , jenž praví na str. 207.: 
»Kysty žláz mazových neobsahovaly ovšem nikdy chlupů, nýbrž z po¬ 
čátku, dokud byly zcela malé, jenom neb z větší části tuk. Ve větších, při 
nichž nebylo více lalůčků žlázových, byl obsah hlavně z rohoviny.« 
Podivuhodně normální byly všude stěny ektatických vývodů a kyst; 
složeny byly z několika — 2—3 — vrstev šupinkovitých buniček, z nichž 
nejpovrchnější, hraničící na obsah kysty, místy byly zrohovatělé; složení stěn 
zvlášť dobře bylo lze stopovati na přepážkách kyst, jako na obraze 4. a 5.; 
byl-li někdy řez zasáhl stěnu kysty neb přepážky s povrchu, bylo viděti velké 
ploché buničky s okrouhlými nepříliš se barvícími jádry asi jako v obraze 8. 
(v právo). Nikde ani stopy po nějakém zánětu neb gramtlaci. Uvádím tuto 
zmínku zvlášť proto, že ode dávna proslovena byla domněnka, že zadržením 
sekretu postává chalazion, což dosud tu a tam v knihách učebných nalézám. 
Pak to nalézáme ovšem co domněnku v pojednání Fuchsově'. *) »Onemocnění 
žlázy Meibomské, které není nepodobno desquammativnímu katarrhu, může 
snadno nastati následkem dlouho trvajícího neb častěji se opakujícího stavu 
podráždění (Reizzustand) spojivky neb okraje víčka aneb následkem blepharo- 
adenitis squammosa, když buď process zánětlivý s okraje víčka do ústí žlázy 
aneb dovnitř postupuje aneb když místy následkem infiltrace okraje způso¬ 
buje ucpání ústí a tím vzbuzené nahromadění se sekretu přivodí kystické 
rozšíření jednotlivých oddílů žlázy (tvoření se infarktu), chová-li se vazivo 
kolem žlázy passivně na toto stavení se sekretu. Zvláště přihodí se to u lidí 
starých, u nichž vazivo celého těla jest méně sukkulentní a méně bohaté 
na buňky a tito vskutku proto trpí častěji na tvoření se infarktů v Meibom- 
ských žlázách. (Lithiasis paep.) U mladších individuí naproti tomu odpovídá 
vazivo kolem onemocnělé zlázy velmi snadno rozmnožením svých buněčných 
souěástí — dojde k utvoření se nádoru na buňky bohatého chalazia .« Podobně 
vyslovuje se Horner * 2 ) a Chibret . 3 ) 
I okolí kyst bylo úplně normální, vyjímaje stlačení acinů dosud Zacho¬ 
valých rozpínající se kystou, tak že na průřezu jeví se tyto aciny jako pro- 
‘) Fuchs, Uber das Chalazion und liber einige seltenere Lidgeschwiilste. Graefe’s 
Archiv fíir Ophthalm. XXIV. S. 35. 
2 ) Horner , Krankheiten des Auges im Kindesalter. S. 217. Gerhardt, Handbuch der 
Kinderkrankheiten. 
3 ) Chibret, Société ďophthalmologie de Paris 1893. Séance 7 Février. Recueil ďophth. 
Mars 152. 
XXXIII. 
