13 
La quantité de ces microbes permet ďaffirmer, que les kystes sébacés 
sont produits par ces parasites venant de la peau, qui sécrětent de la graisse 
et s’enrobent de cette substance. Quand la paroi du kystu est embryonnaire, 
on retrouve ces microques dans les noyaux et les globules blancs. 
Cette etiologie s’ applique a to 2 is les kystes sébacés, quelle que soit leur 
origine. 
Na straně 623 téhož listu můžeme čisti v société de Biologie, séance du 
26 juin 1886, kde polemisuje k vůli chalaziu s M. Vanaux (správně Vassaux ), 
jenž mikrokokky v chalaziu nenalezl. »M. Poncet a étudié surtout la substance 
sébacée qui se trouve dans le chalazion, les loupeš et touš les kystes sébacés: 
c’est elle qui contient principalement le microcoque sur l’épithélium. Dans les 
éléments embryonnaires, les leucocytes, il sera toujours difjicile de faire la 
part des microbes et de la division du noyau.« 
(Mais soutenir aujourďhui qu’une affection qui évolue á la suppuration 
n’est pas parasitaire, peut étre considéré comme une hérésie physiologique, 
car qui dit pus dit parasit.) 
Tedy chalazion i kysty mají prý tytéž mikrokokky. Co se chalazia týče, 
dokázal jsem v řadě případů, že jsou to bacilly, které je působí, a pojednávám 
o předmětu tomto v práci o acne, hordeolum chalazion. Mimo to parola, že 
kdo řekne hnis , říká tím parasit , není tak všeobecně platna, známo jest hni¬ 
sání bez parasitů, o čemž se každý ku př. injekcí terpentin-aetheru přesvědčiti 
může. (Leber. Gravitz.) 
Ve čtvrtém kongressu société francaise ďophthalmologie v sezení dne 
28. dubna 1886 mluví Poncet opět o mikrokokcích a dí o chalaziu »mais on’y 
trouve jamais de bactéries. 
La présence de microcoques est vraie non seulement dans les chalazions, 
mais dans touš les kystes sébacés en général. 
M. Boucheron mluví rovněž o mikrokokku ne o bacillech, v témže sezení 
okulistů a v séance de biologie dne 3. července 1886 a jesté letos v sezení 
okulistů dne 4. května 1893, z čehož vysvítá, že jim nebyla a dosud není 
známa těžko isolovatelná forma bacili, které jsem v chalaziu nalezl a jimiž 
jsem chalazia u zvířat vzbudil a tkán jich i mikroskopicky co tkáň cha- 
laziovou zjistil. Podrobnosti a vysvětlení nálezu francouzských a doslovné 
citáty této věci se týkající viz v práci mé o acne, hordeolu a chalaziu (1. c.). 
Tolik jest jisto, že mikroorganismy vzbuzují zánětlivý process, který ani 
Chiari neviděl ve vlastních kystách atheromových u člověka (ovšem nebyly-li 
snad sekundárně náhodou zaníceny) ani já nenalezl jsem při experimentálních 
velmi četných kystách u žláz téže kategorie jako žlázy mazové. Nelze 
tedy mluviti o nějakém aetiologickém vlivu mikroorganismů na původ kyst 
žláz mazových. 
XXXIII. 
