16 
pochvě atrofického váčku řasového c , do níž přímo přecházejí. 1 ) Horní stěna 
kysty jest utvořena naprosto beze všech cylindrických buněk, jen z dvou tří 
vrstev buniček kubických se silně se barvícím jádrem, neb plochých na povrchu 
(proti kystě) zrohovatělých, které jsou ostře a leskle konturovány a mají 
šupinkovité, scvrklé skroucené jádro; na místech, kde není řez zcela kolmo 
na stěnu veden, viděti jest, že tyto nej povrchnější buňky jsou jako odlouplé, 
tvrdé, vyvstávající; největší čásť stěny kysty jest jimi utvořena; původ této 
stěny lze si vysvětliti roztažením vývodu žlázy mazové a přiléhající části váčku 
řasového. Tento vývod má dle Toldta 2 ) jednoduchou neb dvojitou vrstvu kubi¬ 
ckých neb oploštělých buněk, které při ústí vývodu do váčku chlupového 
přímo přecházejí do buněk zevní pochvy a právě tento přechod lze na naší 
kystě zcela dobře viděti; podobně vyslovuje se Janošík 3 ) o vývodech žláz 
mazových. Mimo to prohlížel jsem bedlivě vůbec ústí vývodů a čásť vývodů 
mazových žlázek u řas v tom oddíle, kde již vnikají do váčku a objaty jsou 
zevní pochvou váčkovou a to na řezech z okolí této kysty i na jiných prae- 
parátech víček očních a přesvědčil jsem se, že vystlání tohoto oddílu vývodu 
zcela se rovná tomu, jak je nalézáme ve větší části horní a postranní stěny 
kysty, již popisuji. 
Konečně zbývá mi zmíniti se o třetí části ve stěně kysty u f ; při zcela 
malém zvětšení jeví tyto partie v řezech za sebou vzezření prázdných — roz¬ 
tažených vypuklin, které mají zcela podobu a útvar acinů žlázek mazových 
u sousedních řas; vypukliny ty zdají se prázdné, ohraničeny jsouce jedno¬ 
duchou řadou plochých buniček, které nalézám také v ohraničení acinů sou¬ 
sedních normálních žlázek mazových. Stěna této vypukliny s plochy jeví 
buničky, jichž mlhavá protoplasma sotva lze rozeznati, jádra pak jsou okrouhlá, 
velká, poměrně málo se barvící. (/' v právo). Nápadný rozdíl ve vystlání stěny 
této kysty podává obraz 8., jenž jest kreslen při silném zvětšení a ukazuje 
nejužší místa kysty u e—f naproti sobě; k vůli ušetření místa na tabulce 
jsou stěny v kresbě poněkud k sobě přiblíženy, detaily buněčné však věrné 
co do velikosti i podoby. Tuto třetí čásť stěny s její ostrou konturou, která 
utvořena jest jedinou řadou šupinko vitých buniček, lze těžko jinak vysvětliti, 
než tím, že na tomto místě nalézaly se dříve původně záčátky vývodu z acinů, 
jejichž buňky sekreční beze stopy zmizely následkem tlaku a rozšiřování se 
vývodu, právě tak, jako dokázal jsem o kystách Meibomských žláz, experimen¬ 
tálně vzbuzených. Jest si nesnadno představí ti, že by následkem snad tlaku 
panujícího v kystě vystlání vrstev buničných rozšířené stěny váčku samého, 
pochvy zmizelo, a že by tlakem přetvořila se jediná zbývající vrstva buněk 
ve šupinkovité, jednořadé. Vždyť ve dvou ostatních částech kysty nastala 
by táž změna, což však nenalézáme. 
Zachovalost tří různých elementů buněčných v různých částech kysty 
této lze snad vysvětliti tím, že dosud netrvala dlouho; pokud mi známo, nebyl 
') V dermoidální cystě carrunculy, vyšetřované Wolfem v laboratoři Fuchsově, byl 
vrstevnatý cylindrický epithel. Kliň. Monatsbl. fur Augenheilk. 1891. XII. 431. 
2 ) Toldt, Lehrbuch der Gewebelehre. 3. Aufl. 593. 
a ) Janošík, Histologie a mikroskopická anatomie. S. 359. 
XXXIII. 
