20 
váčku rasového a nepoměrné velkou ektasií celého vývodu žlázy Mollový. Obě 
příslušné žlázky mazové lze v sérii dokázati. 
Tato kysta má podobu svrchního a dolního vaku se širokou kommuni- 
kací, při čemž dolní vak jest větší a stranou o něco sešinut. Obsah horního 
jest již při mikrotomování viděti co bílý, obsah dolního jest naopak místy in¬ 
tensivně kochenillou zbarvený. Epitheliální vystlání horního a dolního vaku 
jest různé. 
V horní části kysty — rovnoběžně s koží a na ni téměř zcela přiléhající, 
jest stěna kysty utvořena vrstvami epidermálními, v nichž však zbyly jen po¬ 
vrchnější šupinkové buničky, které na povrchu proti kystě většinou jsou zro- 
hovatělé, odchlíplé, bez jader nebarví se, tvoříce celé roztřepené svazečky a 
proužky visící do světlosti kysty, jejíž nebarvící se, lesknavý, proužkovaný 
obsah jest patrně složen z této rohoviny od stěn odpadlé. Pod touto vrstvou 
nejpovrchnější nalézají se v několika řadách ploché buničky s četnými zrnky 
keratohyalinu, buničky právě takového vzezření, jako buňky při řase nahoře 
ve váčku, kde rohové vrstvy do váčku s povrchu kůže vnikajíce, tvoří část 
zevní pochvy. 
Nejhlubší vrstvy této horní stěny kysty jsou složeny z buniček plochých 
s oválními zrny, které barvivo málo přijímají a podélnou svou osou s po¬ 
vrchem kysty rovnoběžně leží. Po kubických a cylindrických buničkách epi- 
dermálních ani stopy. 
Tato, abych tak řekl, rohová stěna kysty přechází ještě v horním vaku, 
avšak v jeho spodní části, ve dvouřadí buniček plochých s táhlými oválními, 
dobře se barvícími jádry, jaké vystlávají vývod žlázy Mollový v hořejší části 
jeho, než vniká do váčku řasového. 
Tyto dvouřadé ploché buničky přecházejí ponenáhlu přes přehrádku, 
která horní a dolní vak se stran odděluje, do vystlání dolního vaku, které 
odpovídá zcela stěnám vývodu Mollový žlázy v jeho části střední až dolů ku 
parenchymu žlázovému; jsou to dvě, někdy, avšak zřídka, tři řady kubických 
buněk s okrouhlými intensivně zbarvenými jádry, zcela pravidelně urovnané. 
Nej zajímavější čásť kysty nalézá se zcela na spodině dolního vaku, kde do 
kysty ústí závitek žlázy Mollový se svými charakteristickými, vysokými cylin¬ 
drickými buňkami, při jichž basi vždy okrouhlé zrno se nalézá. Tyto vysoké 
a široké buničky sekreční stávají se u ústí žlázového závitku do kysty nižšími 
a nižšími, až přestoupivše zúženinu ústí (Sattler 1. c.) ztrácejí své žlutavě 
mlhavé protoplasma, stávají se nižšími, tak že v kystě při ústí do žlázy na¬ 
lézá se jediná řada buniček kubických s jádry zcela podobnými pravým žlá¬ 
zovým : čím dál ku žláze dostává jádro širší a vyšší žlutavě mlhavý lem proto- 
plasmatu, tak že vidíme pomalý přechod do pravých vysokých sekrečních 
buněk v závitku. Obsah této dolní poloviny kysty jest tmavorudý, vlnitě 
proužkovaný, místy v celých kusech velmi intensivně zbarvený. Všecky sou¬ 
sední žlázy Mollový jsou rozšířeny, majíce mlhavý granulovaný obsah; místy 
lze dobře viděti, kterak ve středu žlázy v obsahu jejím se nalézají kontury 
buniček, avšak bez jader v několika řadách nad sebou, asi jako ve žlázách 
mazových. 
XXXIII. 
