Malé hnisavé záněty na víčkách očních, zvláště na jich okrajích, které tak 
často se vyškytají, jsou dosud poměrně málo prozkoumány co do vlastností 
anatomických a aetiologických ano i klinických, o čemž svědčí různá po¬ 
jmenování těchto chorob, jako acne ciliaris, hordeolum, a to hordeolum 
externum, internum, Meibomianum, chalazion a blepharitis ulcerosa, blephar- 
adenitis ulcerosa, sycosis ulcerosa a j. Anatomický materiál ku prozkoumání 
jest ovšem velmi těžko obdržeti, vyjímaje chalazion; z tohoto důvodu umínil 
jsem si hledati aspoň aetiologický původ vysvětlující po případě různost 
těchto chorob. Obral jsem si nejprv chalazion a dokázal jsem, že často po¬ 
číná jako malý abscess, obyčejně několik milimetrů od okraje víček; v řadě 
případů takovýchto objevil jsem bacilly, které jsem v práci o aetiologii chalazia 
(Rozpravy c. k. české akademie věd) a v Internationale klinische Rundschau 
1893 popsal. Týž nález učinil jsem od té doby ještě v dalších případech, mohu 
tedy první údaje ve zmíněné práci jen opět potvrditi. Nejdůležitějším důkazem 
pro aetiologickou souvislost těchto bacili s chalaziovou granulační tkaní jest 
ovšem experime7ttalní vzbuzení chalazia, tak jak u člověka začíná a jak jsem 
je ve vývinu pozoroval. Z tohoto důvodu započal jsem také pokusy s chala- 
ziovými bacilly nejprv u zvířat. Podléhaje vlivu mínění, že chalazion jest granu¬ 
lační nádor povstávající ze žlázy Meibomské, ač viděl jsem případy mikro¬ 
skopicky, kde byly při chalaziu žlázy intaktní, hleděl jsem bacilly aneb teku¬ 
tinu bacilly obsahující dostati do ústí vývodů Meibomských žláz aneb do 
žlázek samotných. Za tímto účelem vsunoval a vbodal jsem drátky a kanylky 
omočené v kulturách bacili na okrajích víček do ústí vývodů žláz Meibomských, 
aneb injikoval jsem jemnou Pravazskou stříkačkou malé částky do těchto 
vývodů u králíků a psů, a vida negativnost a neškodnost těchto injekcí 
i u tří lidí — úplně bez úspěchu. Mohlo by se mi namítnouti, že vniknutí 
bacili při těchto pokusech na závadu byl obsah vývodu a žlázy samotné, 
který vadil i Fuchsovi při injekčních massách, tak že vbodl raději injekční ka- 
nylku do žlázky samotné, odkudž vnikající injekční massa obsah její vývodem jako 
šroubovitou bělavou zátku vytlačila a pak teprv sama vniknouti mohla. Tu však 
lze podotknouti, že při injekci bacili nejedná se o úplné vniknutí jako u ba¬ 
revných mass k vůli zjištění kanalů cev a mezer, nýbrž vůbec jen o vniknutí 
bacili vůbec; že i barevná gelatina vniká do žlázek, byť snad ne úplně, bylo 
Rozpravy. Ročn. II. Tř. II. Č. 35. 1 
XXXV. 
