10 
virulentní ani vývinu schopné. Experimenty o vlivu mrtvých bacili tuberku- 
losních na tkáň zvířecí započali nejprv Przidden a Hodenpyle. Údaje jejich 
kontroloval a potvrdil Vissman*) Suspense umrtvených bacili byla vstřiknuta 
do ušní vény; za pět týdnů nalezeny byly v plících šedobílá, v játrách žluto- 
bílá malá ložiska, v nichž mikroskopicky nalezeny byly zřídka buňky obrov¬ 
ské, vždy však větší počet epitheloidních buněk s velikými okrouhlými svět¬ 
lými zrny a slabě zrnitým tělem buněčným, které mělo ostré neb tupé vý¬ 
běžky. 
Na periferii četné buňky kulaté, zesyrovatění nebo tukovou metamorfosou 
v těchto ložiskách nenalezli nikdy, spíše ve stadiích pozdějších tvoření se 
vaziva a zjizvení. (To vše přichází i u chalazia ovšem s tím rozdílem že buňky 
obrovské u chalazia jsou naopak četné a téměř ve všech se nalézají.) Velmi 
zřídka bylo lze dokázati v řezech zmíněných ložisek ony vstřiknuté, mrtvé 
bacilly tuberkulosní. Pro mne bylo rozhodujícím, že mrtvé tyto bacilly ve tkáni, 
již vzbudily, přece dokázány byly. 
Připravil jsem si suspensi umrtvených bacili ze dvou měsíc starých kultur 
bakteriologického oddělení v ústavu pana prof. Hlavy, jež assistent kollega 
Dr. Honí mi doručil, a injikoval jsem u morčat a králíků různým způsobem 
do Meibomských žláz, do víček očních pod konjunktivu a do předních komor. 
Obraz 8. podává nejřidší místo z praeparatu bacili, jenž připraven tím způsobem, 
že ku konci experimentu vystřiknut zbytek ze stříkačky na sklíčka, abych se 
přesvědčil, jak as hustou suspensi a jaké formy bacili jsem injikoval. Bližší 
udání o přípravě těchto bacili a methodě injekční i podrobnějším průběhu 
viz v práci »0 aetiologii chalazia«, v Internationale kliň. Rundschau 1893 a 
v této práci v části experimentální B. 
Kde bylo injikováno docela málo, nepovstaly buď žádné změny, neb ne¬ 
patrné záněty (duhovky); tam, kde vstřiknuto bylo více a hustší suspense, po¬ 
vstaly dlouho trvající, nehojící se abscessy, právě tak, jak udal to již Koch**) 
pro subkutanní vazivo a Vismann (1. c.) potvrdil, když mu náhodou místo 
do cévy ušní, vnikla tekutina bacillová pod kůži. Zvířata, u nichž takovéto abscessy 
jsem vzbudil, nescházela nijak ve výživě, skoro za 4 měsíce byla íitracena, a tu 
nalezeno bylo, že v hnisu nebylo kokků aneb jiných bakterií, zůstalyť i půdy 
sterilní, v natřených praeparátech bylo nalezeno mnoho bacili tuberkulových, 
avšak vesměs ojedinělých a ve velkých buňkách s okrouhlým jádrem po jedné 
uložených; totéž dokázáno bylo později po utvrzení v alkoholu v řezech, 
obraz 9. Bacilly byly degenerované, mnohdy kyjovité, zoubkované, nebo střed 
jich byl nezbarven neb rozpadlé byly na růžencovitá, souvislá nestejná hra¬ 
natá zrnka, která však s určitostí bylo lze za části bacili rozeznati; jest to 
týž nález, který učinil i Vismann, jen že zřídka a pouze po pěti týdnech 
po injekci. Zvláště však zaznamenati nutno, že nenalezli jsme žádnou tkáň 
tuberkulu podobnou a žádné buňky obrovské a ovsem nic chalaziu podob- 
*) Vissman: Wirkung todter Tuberkelbacillen imd des Tuberkulins auf den thierischen 
Organismus. Virchow Archiv 129. 1897. H. I. S. 163. 
**) Koch: Deutsche mediz. Wochenschrift. 1891. Nr. 8. 
XXXV 
