10 
též na ní vznikly, neboť byly srostlé s listenem, ale květ sám ablastoval, tak 
jako normálně ablastuje konečný květ vidlanu habrového. Právě naopak zas 
na obr. 12. vyvinul se úžlabní květ, ale listence jeho zanikly, takže jest 
podepřen zcela jednoduchým, nikoliv trojlaločným aniž na zpodu objímavým 
listenem l 3 . 
Není také příliš vzácný úkaz ten, ie jeden a to nejdolejší listen (obr. 14.) 
jest sterilní, bez květu a bez listenců, tudíž úzký, jednoduchý, nikoli trojlaločný, 
anebo že oba listeny transversální postrádají úžlabního květu i listenců (obr. 16.), 
takže takový trojlistý prýt přece jen dva květy nese, a sice buď oba po¬ 
stranní (obr. 14.), anebo jen jeden postranní v paždí nejhořejšího listenu a jeden 
konečný (obr. 16). 
Ostatně také dvoulisté prýty, nejzpodnější v celém hroznu a slabé, mívají 
někdy v těchto abnormitách své dva listy jalové, takže jsou úplně bezkvěté 
a listy jejich zcela jednoduché jako ty dva nejdolejší na obr. 16. 
Velmi zřídka vyskytují se také čtyřlisté prýty, z nichž jeden vyobrazen 
na obr. 28. Tento čtvrtý list stojí šikmo nazad naproti listu třetímu, jest vždy 
již malý, anobrž i přemalinký a vždy již neplodný. V obr. 28. jest tento list 
ještě poměrně dosti velký, slabě trojlaločný, ale jen dvoužilný, a vyniká pod 
konečným květem, širokým zpodem šikmo sbíhaje po dvourýhé části osy, která 
hořeji oba trojlaločné obalné listy / 2 a l 3 nese, a tu patrně ze dvou příslušných 
květních os srostlá jest. 
Rozumí se, že tyto 3—41isté, a jsou-li tři listeny úrodné (kromě květu 
konečného po případě vyvinutého), i trojkvěté prýty, ač na místě vidlanů 
se vytvořily, nemohou více vidlany se nazývati. Jsou to květenství botrytická, 
rázu okolíkovitého, když jako v obr. 12. a 17. tři krátee stopkaté květy 
z jednoho bodu vynikají. 
Jest ale nyní otázka, zdali zmnožení listů a květů normálního vidlanu 
v abnormitách má rovněž nějaký význam pro morfologii květenství habrového, 
tak jako jej má objevení se květu terminálního? Smíme-li i v tem spatřovati 
jakýsi atavismus? Já jsem ve své práci o květenstvích ') již vyložil, že květenství 
heterotypické, jakým jest hrozen z vidlanů složený, není zcela původní, nýbrž 
odvozené z květenství stejnorodého, složitějšího, jímžto jest květenství latovité, 
z něhož všecka složitější květenství původ svůj vzala. Tomu-li tak, musil 
i hrozen z vidlanů složený u habru povstati z laty, totiž vidlany jeho musily 
vzniknouti netoliko z prýtu květem ukončeného, nýbrž i vícekvětého. Redukcí 
postranních prýtů celého květenství na dva pouze květy poboční povstaly 
vidlany. Abnormity naše potvrzují supposici theorie íylogenetické, jelikož ne¬ 
toliko konečný květ, nýbrž i více listenů a úžlabních květů na primárních 
postranních prýtech celého hroznu opět se objevuje. Tedy i v tom ohledu 
vynikají naše abnormity svým rázem atavistickým. 
4. Dichotomické rozekláni listenů podpůrných, jindy jedno¬ 
duchých. Dosti často vyskytují se v zrůdnostech habrových ve dva konce 
rozeklané listeny podpůrné, totiž střední laloky obalu plodního trojlaločného. 
‘) Ve spisech české Akademie ročn. I. (1892). 
XXXVII. 
