k výrostkům předcházejícím, a jak tedy původ a význam jeho možno objasniti, 
to budiž též ponecháno pozdějšímu uvažování. 
Jestliže jednak normálně srostlé části, totiž listence, v abnormitách volně 
se vyvinují, tož zas na druhé straně náchylnost k srůstání v nich se stupňuje, 
takže srůstají tam i takové části vespolek, které v pravidelném vývinu vol¬ 
nými zůstávají. Srůst v abnormitách ovšem nemá významu atavistického, nýbrž 
naopak způsobuje někdy úkazy, které až zase u pokročilejších příbuzných se 
podobně nalézají. K těmto zjevům náležejí následující. 
6. Srůst listenců mezi sebou na straně proti listenu ležící. 
Listence, jedním krajem s listenem srostlé, druhým krajem bývají volny, 
takže se tyto jejich kraje pod květem a pak plodem prostě na zpodu dotýkají 
(obr. 1.) anebo i po stopce květní volně dolů sbíhají. Něco málo na zpodu 
srostlé vidíme je na obr. 2. Dosti často v abnormitách našich bývají však do 
té výše srostlé, že povstává číška neb puhárek, ovšem s okrajem trojlaločným, 
jenž plod svůj více méně vysoko obkličuje a uzavírá. Zhusta bývají oba obaly 
plodní vidlanu dvoukvětého, a sice v hořejší části hroznu celého, takto vytvo¬ 
řeny, jako ukazuje obr. 13. Také na prýtech botryticky trojkvětých bývá obal 
některého květu, totiž jednoho z obou dolejších, puhárkovitě vyvinut, jak viděti 
na obr. 17/ 2 , 25, 28/ 1 . Tato puhárkovitá obnormita jest tím zajímava, že opa¬ 
kuje u habru tvar, který u lísky ( Corylus ) se stal normálním. Obal lísky jenom 
tím se liší, že střední ušet (listenový) jeho jest nejmenší, anobrž někdy i zakrnělý, 
kdežto u habru jest právě největší. Atavistickou tato zrůdnost není, naopak 
progressivní, poněvadž srůst původně volných částí vždy znamená větší pokro¬ 
čilost. Lískový obal jest tedy útvar pokročilejší než habrový, a puhárkovitá 
abnormita habrového obalu jeví stejný pokrok. Zároveň abnormita tato na- 
hlédnouti nám dává do dílny přírody, kterak asi z ní vyšel pouhou pokročilejší 
variací útvar číšky lískové. 
Srůst listenců mezi sebou udává se též tehdy, když jeden z nich — a to 
bývá zpravidla přední — od listenu volný se vyvinul. Ten případ ukazuje 
obr. 8. a 12. B. Na obr. 20. však, kde listeny obou květů vidlanu na zadní 
straně spolu srostly, jsou naopak zadní listence od listenů těchto volny, ale 
každý s předním listencem téhož květu, jenž k listenu přirostlý jest, ve dvou- 
laločný ušet srostlý. Třetí případ, že oba listence od listenu byly odděleny, 
ale mezi sebou srostlé, namanul se mi jen jednou, ale listence byly tehdy 
naproti listenu ku plodu přirostlé, jako v případech následujících. (Obr. 18.). 
7. Srůst obalu plodního se semeníkem, potom plodem květu 
svého. Tento srůst jsem shledal ponejvíce na třetím, předním, přespočetném 
květu a jeho obalu, a sice v rozličném stupni. Na obr. 17. jest trojlaločný obal 
plodní l 3 toliko na zpodu ku plodu přirostlý; na obr. 18., o němžto již zmínka 
se stala, vidíme listence mezi sebou srostlé, ale od listenu volné, k dolejší části 
plodu přirostlé nebo na něm povynesené (tento květ však pochází z vidlanu 
dvoukvětého). Na obr. 1G. jest obal plodní listenci svými kolmo inserován na 
plodu a sice zpodem krajů svých až pod samé náplodní okvětí, na středu 
XXXVII. 
