21 
dvojlist zpředu, lícem k ose mateřské, poněvadž také povstal srůstem listenů 
(a vůbec celých obalů) na straně přední. Toto postavení prvolistu nad pod¬ 
půrným listem prýtu jest sice málo obvyklé, přece však u některých rostlin 
(na př. Colchicum, Tojieldia, Smilax, Calla a j.) i normálně se vyskytuje. 
Také úplně bezkvětý dvojlist (obr. 24.) hledí svým lícem proti ose mateřské. 
Dvojlist v obr. 23., na obou stranách pohárkovitě srostlý, podobá se listům 
pochvatým neb prorostlým. 
I jednoduše dvojklaný dvojlist obr. 24. má dva hlavní nervy a rovná se 
tím listům dvojžilným u Jednoděložných, o kterých jsem se již zmínil, a které 
dle přesvědčení mého též za dvojlisty adossované, na místě dvou laterálních 
prvolistů vytvořené, míti dlužno, ačkoli je morfologové, nepovšimnuvší si dříve 
dvojlistů abnormálních za jednoduché listy pokládají. 
Po objasnění dvojlistů a dvouklaných listů, jehož jsme právě nabyli, 
objasní se také lépe povaha listů exkrescenčních (v obr. 9., 10. a 5.). Bylo 
těžko pochopiti, kterak dvě půle listu, pouze na konci rozeklaného, mohou 
býti v prostřed listu na zad ohrnutými kraji srostlé (obr. 9. a 10.). Avšak 
jsou-li ve dvouklaném listu, jenž jest toliko jednotnějším dvojlistem, působením 
atavistické variace dva listy srostlé, pochopíme možnost srůstu obou půlí 
takovéhoto listu. A právě tyto exkrescence dokazují správnost náhledu mého, 
že i dvouklané listy patří celou povahou svou a vznikem svým mezi dvojlisty, 
vzdor tomu, že toliko jedním dichotomujícím nervem jsou opatřeny. 
Jak ale vysvětliti exkrescenci v obr. 5 B ? Mysleme si ty dva listy, které 
ve dvojlistu jsou srostlé, na krajích vnitřních, jimiž srůstají, postranním lalokem 
opatřené, jako v obr. 26. B, pak laloky ty až ke zpodu listu ni zevnitř 
ohrnuté a pak oba listy netoliko v ohbí (jako v obr. 26 C), nýbrž i kraji 
svých hořeních dílů a rovněž i kraji svých ohrnutých laloků zvláště o sobě 
srostlé, tedy si tím vysvětlíme vznik a význam hřbetního výrostku na listu 
neděleném a vyrozumíme zároveň, proč zase výrostek ten obrací svůj rub 
proti rubu celého listu. Výrostek ten zde u habru pochází od druhého 
páru ohrnutých a v jedno srostlých listenců dvojlistu obalného. Exkrescenční 
listen obr. 5. B. má tedy stejné složení jako trojklaný listen v obr. 26., 
jenže srůst listencových laloků neohrnutých jest u tohoto jiný. Dlužno tedy 
i listen s dorsální čepelkou exkrescenční míti za dvojlist, jako listy dvojklané 
s vyrostlinami od vnitřních krajů jeho laloků dolů sbíhajícími (obr. 10. B). 
Však ještě jedna pochybnost zbývá. Jak totiž možno, aby listence květní 
dostaly se na zadní stranu podpůrného listenu, jak vůbec možno, aby jak 
v obr. 26. byly dva páry listenců (jeden pár v jedno srostlý) vyvinuty, když 
jenom jeden květ se tam nalézá? V normálním vývoji, zapůsobení specifické 
síly výtvarné, bylo by to ovšem nemožné, leč soutěž dvou výtvarných sil pů¬ 
sobí leckteré podivnosti, které se příčí obvyklým pojmům našim. Vždyť již 
to zdá se divným, že tentýž útvar jest zároveň jedním listem rozeklaným 
i také ze dvou listů srostlým — a přece tomu tak jest. Obal plodní, ze tří 
listů srostlý, jest trojlist, ale zároveň jest to jeden list o třech lalocích, způ¬ 
sobený, jak svrchu připomenuto, též dvojí výtvarnou tendencí, která jednak 
(atavisticky) utvořiti se snaží tři listy, listen a listence, jednak toliko listen 
XXXVII. 
