23 
nikl (ablastoval). Jiný výklad, od De Candolle-e pocházející,') zní: jsou zde 
dva dvoučetné kruhy tyčinek, leč tyčinky vnitřního kruhu se rozdvojily (de- 
doublovaly), jaksi rozpůlily, čímž povstaly čtyři tyčinky polovičně a proto 
jednopytličné, které však po dvou s tyčinkami kruhy vnějšího srostly. 
Proti náhledu Eichler-ovu, zvláště proti domnělé palistové povaze jedno- 
pytličných tyčinek stojí vážné námitky; k nejstaršímu výkladu geniálního De 
CANDOLLE-a možno však přisvědčiti, až na to, že vnitřní kruh tyčinek nebyl 
původně dvoučetný, nýbrž čtyrčetný, v postavení diagonálním. Polovičně vy¬ 
tvoření jich prašníků však se ovšem tím vysvětluje, že se jimi připravuje přechod 
do kruhu dvoučetného, tedy počtem členů redukovaného, jelikož květ Fu- 
mariaceí povstal ze květu starších Papavtmceí nejznačnější redukcí. Ve květu 
příbuzného, ale staršího rodu Hypeconm také tyto jednopytličné tyčinky v samém 
vývoji dle EiCHLER-a po dvou srůstají a se sjednocují dvě mediánní tyčinky. 
Leč ve květu dymnivkovitém zredukován vnitřní kruh tyčinek ještě více tím, 
že polovičně již tyčinky z toho kruhu zmizely, nikoli však úplným zaniknutím, 
nýbrž tím, že s tyčinkami vnějšího kruhu srostly v trojklané tyčinky, které 
jsou tudíž podobnými trojlisty, jakými jsou trojlaločné obalní listy ve kvě- 
tenství habrovém. Ovšem, aby srůst tento byl možný, musil kruh vnitřní býti 
pošinut s kruhem vnějším do stejné výše na ose květní, tedy jako do jednoho 
složitého kruhu šestičetného; podobně jako pod ženským květem habrovým 
listence, původně výše stojící než listen, s tímto jako do jednoho kruhu byly 
sešinuty. 
Obr. 29. to znázorňuje. V B jsou 4 tyčinky vnitřního kruhu v původním 
vyšším postavení, v C jsou sešinuty se 2 tyčinkami laterálními do jednoho 
kruhu a s nimi srostlé, v A jest diagrum androecea ze květu rodu Hypecoum , 
kde vždy dvě jednopytličné tyčinky ve vnitřním kruhu sjednotily se v jednu 
tyčinku dvoupytličnou. Obr. 29. budiž srovnán s oor. 3., z čehož se pozná 
analogie v původu trojklaného obalného listenu habrového a trojklané tyčinky 
dymnivkovitých, ovšem s tím rozdílem, že čtyrpouzdrá tyčinka má na ose 
květní původní postavení, kdežto listen habru na ní jest pošinut. 
Výklad srůstu jednopytličných tyčinek s tyčinkou dvoupytličnou jest ale 
týž, jako pro srůst listenců s listenem habrovým. Též ve květu dymnivkovitém 
zápolí dvě výtvarné tendence, jedna starší čelí k vytvoření dvou kruhů ty¬ 
činek, druhá novější, redukční směřuje k vývinu toliko jednoho, prvního, la- 
terálního kruhu; obě výtvarné síly dávají výslednici, dědičně ustálenou, nikoli 
jako v abnormitách proměnlivou, jejíž produktem jsou tyčinky trojklané v jednom 
kruhu. 
Tak tedy z abnormit proměnlivých, celou řadu tvarů zplozujících a proto 
srovnávacímu poznání přístupnějších, čerpati můžeme objasnění zjevů normál¬ 
ních, ale pochybnostem mnohým podléhajících. Kéžby to konečně morfologové 
chtěli nahlédnouti! 
') Organographie végétale I. pag. 471. 
XXXV11. 
