24 
II. O morfologické tvorbě hálek smrkových. 
(Obr. 30.—45.) 
Hálky smrkové, které tak divně nápodobí tvar prorostlé šišky (obr. 30.), 
že od neznalců někdy za skutečné znetvořené šišky se považují, jsou zjevem 
v lesích našich rovně hojným jako vůbec známým. Jak působením mšice 
smrkové (Chermes abietis ) z obyčejné větévky smrkové vznikají, to jest 
zhruba dosti vyzkoumáno, ale se stanoviska čistě morfologického nebyl tvar 
jejich posud řádně objasněn, což jsem v následující stati po bedlivém jich 
prozkoumání vzal sobě za úkol. 
Předem budiž v krátkosti předesláno, co o příčině a vývoji této zajímavé 
abnormity jest známo, při čemž se přidržuji vylíčení, které ve svém spise 
»Pflanzenleben« podává Ant. Kerner z Marilaunu, jenž v kapitole: »Ver- 
anderung der Gestalt durch gallenerzeugende Thiere« v díle II. str. 520—540 
o rozličných hálkách rostlinných dosti zevrubně pojednává. On o vzniku hálek 
smrkových vypravuje asi toto: Matka mšicová přissaje se časně z jara, než 
ještě pupeny smrku rašiti počnou, k některé z nejdolejších šupin pupenných 
a položí vedle sebe hromádku vajíček Poranění, ssajícím hmyzem způsobené, 
a více ještě látky ze mšice do zraněného pletiva vniklé, způsobují ve výše 
ležící části letorostu nad míru pamětihodnou proměnu. Osa prýtu tloustne, 
zpodiny jehlic na ní stojících naduří v měkké, bledavé a šťavnaté pletivo. 
Konec jehlic, na poduškovité zpodině sedící< h, zachovává tvar a tmavozelenou 
barvu normálních jehlic. Mezitím vylíhla se z vajec, samičkou pokladených, 
mláďata, která na přeměněnou část výhonku se rozlezou a mezi jehlicemi 
stejnoměrně se rozdělí. Nyní začíná následkem zdráždění, od mláďat pocháze¬ 
jícího, nové bujení bledého, polštářkovitého pletiva, z něhož vyrostou jakési 
vály, obruby a nádory (krámpenartige Vorsprúnge, Wúlste und Wálle), zvláště 
na přední (hoření) straně každého polštářku; sousedící naduřeniny sevrou se 
dohromady a mladé mšice dokonale překlenou a uzavrou. V dutinkách takto 
vytvořených mláďata delší dobu ostávají, vyživují se, svlékají se a rozmnožují 
se. Teprve v srpnu začíná hálka vysýchat, každá dutinka se otevře před jehli- 
covým, na odulém polštářku sedícím hrotem příčnou skulinou, jížto mšice 
opouštějí komůrky, v nichž od jara přes léto přebývaly. 
Pro poznání vývoje hálky působením hmyzu vylíčení toto postačuje, nikoli 
však, jedná-li se o morfologický výklad abnormálního novotvaru tohoto. Neboť 
jest otázka, v jakém poměru jsou tyto vály, obruby a nádory k částem nor¬ 
málního listu a osy, jak, kde a z čeho vznikají. K tomu nám dá přesnou 
odpověď toliko podrobné srovnání hálky smrkové s normální listnatou větví, 
ze které ona povstala, neboť i zrůdnost tato, jakkoli chorobná, podléhá urči¬ 
tému zákonu, jejž poznati a odhaliti jest povinností morfologovou. 
Netoliko o hálce smrkové, nýbrž vůbec o hálkách, hmyzem způsobených, 
bylo již častěji uznáno a připomenuto, že ony podivuhodným způsobem ná¬ 
podobí tvarem svým plody nebo plodenství, které buďto u téhož druhu, nebo 
v jiných příbuzných neb vzdáleněji stojících rodech se vyskytují. Tak na př. 
XXXVII. 
