26 
co přirozená fruktifikace somy. Avšak mohu tvrditi s naprostou jistotou, že 
theorie EiCHLER-ova není pravdivá. 
Dospělá, ale ještě nezralá, bledozelená, zavřená hálka má tuto jednoduchou 
úpravu. Za každou, obyčejně silně skrácenou, dole na přič rozšířenou a na 
hřbetě kýlem sbíhajícím opatřenou jehlicí a více nad ní nalézá se do půlkruhu 
obloukovitá příčná skulina, obmezená dvěma pevně sevřenými, leč něco nadu- 
řelými, hustě pýřitými pysky (obr. 30., 37., 40.). Skulina tato se po uzrání 
a při vysýchání hálky dost široce rozšklebí (obr. 38. a 41.). Jest to ústí ve¬ 
doucí do ovální na průřezu dutiny (v obr. 44. na přič a v obr. 45. podél 
proříznuté), ve které přebývají mladé mšice přes léto. 
Dříve než vysvětlím, jak tato skulina a dutinka pod ni se nalézající po¬ 
vstává, musím ještě podotknouti, že hálky se tvoří obyčejně z pupenů úžlab- 
ních, řidčeji konečných. Supiny na zpodu takové, hmyzem deformované vě¬ 
tévky zůstávají neporušené, nezměněné; jsou to bezprostředně nad nimi stojící 
jehlice a část osy, na níž tyto stojí, které proměnu doznávají. Jest to někdy 
velmi značný počet jehlic (jako v obr. 30.), někdy jen skrovnější, které se 
deformují a hálku tvoří, nad nimi pak hořejší díl prýtu roste dále, jakoby se 
nic nebylo stalo, obyčejné jehlice na obyčejné ose a sem tam úžlabni pupeny 
nesa, obyčejným též pupenem konečným pro zimu se obmezuje (obr. 30.). 
Přečasto nebývá hálka kolkolem okolo celé periferie větve vyvinuta, nýbrž 
na jedné straně zůstává širší neb užší pruh úplně nezměněn, jsa posázen oby¬ 
čejnými, toliko hustěji (na kratších článcích) stojícími jehlicemi a stopami jich 
na ose vyvýšenými. Také naše hálka v obr. 30. má vzadu takový normální 
pruh, jehož jehlice některé, na stranu sčesané, jest viděti po stranách na zpodu 
hálky. Jest to hálka neúplně symmetrická, jednostranná. Jsou ale také hálky 
všestranně symmetricky vyvinuté. K vysvětlení této jednostrannosti mohla by 
se naskytnouti domněnka, že mladé vylíhlé mšice kolkolem všude mezi listy 
se nerozlézaly, pročež na místech, jich prostých, deformace se nestala. Avšak 
bylo by nepochopítelno, jak právě celý kolmý pruh od invase těch zvířátek 
byl uchráněn. Poněvadž pak dle udání pozorovatelů (též KERNER-a) první 
změny ve větévce (ztloustnutí osy a naduření polštářků listových) způsobeny 
jsou ssáním matky mšicové, tedy jest pravdě podobno, že od ssající rušitelky 
vycházející hmotně chemická působnost od místa porušení vzhůru a také kol¬ 
kolem se rozšiřuje, někdy však protilehlého pruhu osy více nedosahuje, takže 
se tento normálně vyvinouti může. Mláďata pak asi jenom deformující se část 
prýtu vyhledávají anebo aspoň jenom tam další změny, hlavně tvoření se dutin, 
dráždící životní činností svou vyvozují. 
Co se týče ztloustnutí osy, spočívá toto pouze v bujení zeleného pletiva 
korového, které při tom zelené barvy, totiž chlorofyllu, pozbývá a bledne, kruh 
nebo vlastně válec svazků cévních, dřeň obkličující, zůstává při tom v podstatě 
nezměněn. Obr. 44. ukazuje nám průřez příčný hálkou jednostrannou; nezmě¬ 
něný válec svazkový uprostřed, na straně nezměněné průřezy normálních stop 
listových nad kůrou neširokou, prostoupenou polokruhem kanálků pryskyřič¬ 
ných, na druhé straně vlastní hálky však zmohutnělé, naduřelé, bledavé pletivo 
korové, v němž tři proříznuté dutinky, mšicemi obývané, se spatřují. V obr. 45. 
XXXVII, 
