80 
řezy podnoží těch vespolek do sítě spojeny, ovšem že hraničně čáry těch rohů 
jsou pouze ideální, ve skutečnosti jest celá síť celistvá. Pakli však polštářky 
pětihrannou podobu mají, tedy ovšem i průřez podnoží jest jiný, totiž čtyř¬ 
hranný, se stranami vydutými, na prostředku hoření strany zase se slabým 
výstupkem, a ovšem také čtyřmi hranami jsou ve spojení, jak ukazuje obr. 42. 
Stěny komůrek pak jsou tvořeny vydutými postranními plochami tří- neb čtyř¬ 
hranných též podnoží. Podnože, na nichž sedí polštářky listů, nejsou však 
nic jiného nežli hoření podpoduškové částky článků osních Ty se zde totiž 
vyvinuly z největší části volné mezi komůrkami, toliko v hranách nerozezna¬ 
telně sloučené, kdežto jindy na normální větvi v jednu massu korovou jsou 
jako slity a sloučeny. 
Působení hmyzu na normální větévku v ohledu biologickém záleží v tom, 
že si tvoří skrýše v naduřelé korové vrstvě její mezi polštářky listů přiměřeně 
přeměněnými, v morfologickém ohledu však v tom, že větévka reaguje volným 
vyzdvižením od sebe se oddělujících, toliko v rozích sloučených článků osních, 
čímž skutečnost těchto článků, které učí theorie anafytosní, ad oculos se de¬ 
monstruje. 
Na základě přesného morfologického obadání hálky smrkové můžeme se 
snadno domysliti, aniž bychom byli vývinozpytně sledovali všecky posloupné pře¬ 
měny a stadie vývoje hálky, kterak vlastně hálka povstala a komůrky v ní se vy¬ 
tvořily. Mláďata mšice zajisté zalezou si do úzkých mezer mezi mladými zárodky 
listů rašícího pupenu, totiž do úžlabí každého listu, které vnitřní stranou toho 
listu a hřbetními stranami výše stojících dvou listů obmezeno jest. Tyto mezery 
mezi listy, pro větší patrnost trochu většími představené, vykazuje průřez 
čtyř mladých listů v obr. 43. Následek zdráždění od mláďat pocházejícího 
jest, že uzounké dno každé mezery mezilistní, osou tvořené, se prohlubuje, 
t. j. že články osní s listy svými se vyzdvihují bujícím vzrůstem kolem dna 
axilní mezery, která ve vzrůstu pozadu zůstává. Vždy výše zdvihají se stěny 
komůrky, prohlubováním tímto povstávající, poněvadž i články osní, podnože 
listů, vzrůstem se zdvihají. Tyto zároveň rostou do tlouštky a na nich vyvinují 
se současným vzrůstem, jak svrchu pro normální listy seznáno, ze zpodu 
mladinkých listů obě stopy listové čili polštářek. Ústí prohlubující se dutiny, 
do které mláďata se jako zahořují, jest nepochybně od začátku pevně přimknuto; 
netřeba tu žádných zvláštních výrostků, valů a nádorů ze zpodiny listové, 
krom poněkud naduřelých obyčejných stop listových, kterými by mláďata 
obrůsti a uzavřena býti musila. Jediné naduřeniny jsou zde na vysýchající již 
hálce ohrnuté kraje skulin a zároveň stop listových, a ty teprva pozdě, až 
když komůrky se otvírají, povstávají. 
Porovnáme-li ještě jednou stopy listové na hálce se stopami na větvi nor¬ 
mální (obr. 31.), poznáme ihned, co se na této rovná skulině komůrky na hálce. 
Jest to ona obloukovitá skulinovitá rýha, která dělí hoření stopu listovou od 
tří doleních stop výše stojících listů. Mysleme si tuto rýhu v naduřelé kůře 
osní prohlubenu a máme komůrku hálky. Ovšem že to prohlubení neděje se 
až když stopy se vyvinuly, nýbrž před tím a současně. Ze chlupaté, jak celé 
stopy, v abnormitě poněkud naduřelé kraje normálních stop to jsou, které 
XXXVII. 
