12 
7) Mikrosporidia (těliska Cornaliova) jsou cizopasníci obratlovců i bez¬ 
obratlých, hlavně hmyzu; první stadia jich jsou tělesa amoebovitá, jež rychle 
rostou v kysty vyplňující úplně buňku hostitele; v kystě utvoří se velice četné 
malé tuhoblanné lesklé spory, z nichž později amoebovité zárodky vylézají. 
Nákaza počíná nejprve v epithelu střevním, odkud se šířiti může na veškerá 
pletiva tělní i na vajíčka. V buňce hostitele vidíme jádro aneb více váčkovi¬ 
tých tělisek amoebovitých, jež rostou na útraty plasmatu i vyplňují celou 
buňku proměnivše se v kysty. Tyto se differencují v četná tělesa nelesklá 
měnlivé podoby vakuoly obsahující (granulins dle Pasteura); dle Butschliho 
i sou granulins zárodky spor a nikoliv, jak Pasteur myslil, zárodky parasita; 
z těch se utvořují teprve spory obklopivše se tuhou blanou (Cornaliova, 
Balbianiho tělesa); jsou formy kulovité neb hruškovité, velice malé (2 š., 
4 ^ dl.); snad jsou Pasteurovy granulins ranné kysty Balbianiho, Cornaliova 
tělesa — kysty trvalé. 
Mikrósporidie způsobují u bourců hedvábných onemocnění zhoubné (gattine, 
pebrine) a byli Naegelim označeny jako Nosema bombycis (jelikož je k bak¬ 
teriím čítal) Lebertem jako Panhystophyton ovatum, kdežto Balbiani je ku 
sporozoám vřadil. Krmením dá se vyvolati infekce bourců. Jakost onemoc¬ 
nění není blíže známá než právě zničení buňky hostitele. 
Mikrosporidie jiných zvířat málo jsou známé. U člověka nejsou pozo¬ 
rovány. 
* * 
* 
Uvedli jsme stručně skupiny parasiticky žijících s;:orozoů (k nimž třída 
Myxo- i Mikrosporidií snad nepřináleží) z toho důvodu, zda z biologie jich 
bychom seznali nějaký vztah k útvarům nádorovitým a abychom spíše pak 
tak zvané uzavírky karcinomatosní na podobnost s jednotlivými fasemi vý¬ 
vinu zkoumati mohli. 
Přihlížíme-li ku působení sporozoů shledáváme, že většina vniknuvší do 
buňky hostitele tuto ničí a že nádorovité útvary by se vyskytnouti mohly 
pouze při gregarinách aneb kokcidiích že ale i toto bujení adenomatosní jako 
zánětlivé bujení reaktivně hlavně okolní vazivové tkáně považovati možno. 
U zvířat sporozoy infikovaných analogii s nádory karcinomatosními nelze 
nalézti žádnou. Když i zoologové mluví o nádorech parasitárních, způsobených 
sarkosporidiemi, neb myxosporidiemi — nelze jak výše uvedeno z anatomi¬ 
ckého stanoviska útvary tyto jako nádory prohlásiti, jelikož se nejedná o nic 
jiného než o opouzdření cizího tělesa. Pfeiffer dobře poznal, že nelze při rako¬ 
vinách nalézti nějaké analogon v parasitickém účinku sporozoů na zvířata a 
proto snad z nedostatku histologických zkušeností prohlašuje parenchym kar¬ 
cinomů za parasity i přivádí jej zejména podobnost metastas karcinomatosních 
ve svalu s invasí myxosporidiemi do svalu ku formulování takého náhledu^ 
kdežto Adamkiewicz, pouze na basis velice fantastických dedukcí k podob¬ 
nému resultátu přichází a buňky karcinomatosní jako Coccidium sarkolytus 
n. sp. označuje. Takový názor ovšem divně se vyjímá vedle axiomu o legitimní 
XXXVII í. 
