I. GLIOM A. 
A. Úvod. 
Pojem Gliomu datuje se teprve z doby, kdy inaugurováno bylo Virchowem 
učení o neuroglii, pojivé čili tmelové to látce centrálního nervstva. Byl ať tato 
tkaft sice již před Virchowem pozorována a sice od Reila *) v nervech a od 
Keuffia * 2 ) v míše, byla však považována za tkáň fibrosní. Henle, 3 ) Bruch a jiní 
existenci její úplně popírali, Bidder, Kupfer 4 ) a jiní její existenci opět po¬ 
tvrzovali. Klebs 5 ) považoval ji za geneticky identickou a pouze funkcionelně 
se lišící od elementů nervových. Virchow 6 ) pak roku 1853 ustálil učení 
o neuroglii a jmenoval z ohraničené hyperplasie téže látky se vyvíjející novo¬ 
tvary Gliomy, které pojmenování mimo nepatrné výminky povšechně uznáno 
bylo a v celém světě téměř se užívá. Gliomy mohou objeviti se všude tam, 
kde nalézá se neuroglia a tatáž nalézá se, pokud známo, v mozku, v míše, 
v sítnici, v šišince (conarium), v čivu sluchovém, v žláze kostrcové (Glaudula 
coccigea) a v nadledvinách (Glaudula suprarenalis). 
Co se historie Gliomu sítnicových, které nás zde výhradně zajímají, týče, 
nelze pochybovat, že novotvary gliomatosní v dobách dávno minulých rovněž 
tak se objevovaly a od lékařů minulých století pozorovány a léčeny byly, 
jako za našich dob, avšak popisy těchto případů, v minulých dobách pozorova¬ 
ných, jsou neúplné, povrchní, ba nejčastěji úplně nepotřebné, a v pojmenování 
nádorů zhoubných panuje taková konfuse, že nelze při sebe ostřejší kritičnosti 
') Reil tind Autenrieth , Archiv fiir Physiologie 1810. 
2 ) G. T. Keufjl, De medulla spínali. Dis. Ing. 1810. 
3 ) Zeitschrift fiir rationelle Medicín. B. VII. p. 404. 
4 ) Untersuchungen liber die Textur des Riickenmarkes und die Entwicklung seiner 
Formelemente 1857. 
5 ) Tumor chorioideae et retinae v. Graefe’s A. IX. 2. 253. 
6 ) Virchow’s Archiv B. VIII. 540; Cellularpathologie. 3. Aufl. 258. 
* 
XL. 
