5 
případy, ostatní se pouze statisticky registrují. Mimo již uvedené výborné 
práce o Gliomu od Hirschberga, zmíniti se musíme ještě o dvou, taktéž velmi 
dobrých a záslužných větších pracích, které vydal Knapp *) roku 1868 a Gama 
Pinto 2 ) 1886. 
Co se anatomického nálezu makroskopického týče, rozeznáváme především: 
1. Glioma circumscriptum, který nádorkovitě vzrůstá a sice buď na vnitřním 
povrchu sítnice do prostory sklivcové, při které formě se sítnice obyčejně 
neodchlipuje; neb na zevnějším povrchu téže blány mezi ní a cévnatkou, kde 
pak obyčejně záhy nastává odchlípení sítnice. V prvním případě mluvíme 
o Glioma circumscriptum endophytum, v druhém pak o Glioma circumscriptum 
exophytum. 
2. Glioma diffusum, který se šíří více plochovitě do sítnice, jako infiltrát. 
Forma tato jest velevzácná a může býti taktéž exophytní neb endophytní 
a může též vésti k odchlípení sítnice neb ne. 
3. Glioma heteroplasticum jmenujeme sekundární uzlíky Gliomu v cev- 
natce neb v optickém nervu neb i ve sklivci. 
Histologická struktura Gliomů jest velmi jednoduchá, sestávající z buněk, 
sporé látky mezibuničné a cev. Buňky jsou malé, kulaté, 7 — 9 ft veliké a mají 
jádra velmi velká 6 — 7 fi. Látka mezibuničná jest za živa bezpochyby beze 
vší struktury, polotekutá, na praepará‘ech jeví se býti následkem reagencií 
užitých granulovanou neb retikulovanou. Cévy dosti hojné leží jednoduše 
v látce mezibuničné beze všeho vazivového stromatu, a budeme o jich zvlášt¬ 
nosti ještě mluviti při vlastním pozorování. 
Je-li látka mezibuničná mimořádně hojně vyvinutá a jeví-li na praeparátech 
strukturu více vláknitou, mluvíme o Glioma fibrosum Waldeyer, 3 ) převládajMi 
cévy, o Glioma teleangiectaticum Virchow. 4 ) 
Komplikace Gliomu s jinými nádory jsou dosti vzácné, ještě nejčastěji 
pojí se s příbuzným Sarcomem a tvoří tak zvaný Gliosarcoma, jak ho již 
Berthold, 5 ) později Da Gama Pinto 6 ) byl popsal; tentýž autor popisuje taktéž 
Glioangiosarcom. My uvedeme v dalším odstavci téže práce velezajímavý 
případ smíšeného Gliomu s nejrůznějšími nádory pode jménem Glioma mixtum 
seu complicatum seu polymorphum. 
Regressivní metamorphosa dostavuje se u Gliomu velmi záhy; potkáváme 
se s degenerací vápenitou; barvivovou, kolloidní, se ztučnatěním. se sesýrova- 
těním. Často také pozorujeme výlevy krevní. 
Se stanoviska klinického považujeme Gliom za zhoubný, smrtonosný nádor 
dětského věku, který se objevuje z prvopočátku co bledorůžový, bochánkovitý 
výčnělek na sítnici, vede pak rychle pod obrazem amaurotického kočičího 
oka ku slepotě; ku kterému se pak přidružuje zvýšení vnitroočního tlaku či 
') Knapp , Die intraoculaeren Geschwiilste 1868. 
-i ) Da Gama Pinto , Untersuchungen uber intraoculaere Tumoren. (Netzhautgliome.) 
3 ) Waldeyer (Landesloerg) , Zur Casuistik der Netzhautglioma v Gr. A. B. XXI. 2. 93. 
4 ) Virchow 1. c. 
h ) Berthold v Gr. A. B XV. 1. 178. 
6 ) Da Gama Pinto 1. c. 
XL. 
