49 
Diagnostikoval jsem s určitostí Glioma exophytum a navrhoval er.ukleaci 
oka, co však rodiče tak postrašilo, že více měsíců mou ordinaci již nenavštívili. 
Asi za pět měsíců objevila se malá pacientka opět v mé ordinaci, po¬ 
skytovala však při opětovaném vyšetření úplně změněný obraz nemoci. 
Shledal jsem nyní na oku mírnou episklerální injekci. Tense oka byla 
značně zvýšena, hnedle 2* Rohovka byla průzračná; komora mělká; du¬ 
hovka něco málo dekolorovaná, zornice široká, beze vší reakce, čočka čirá. 
Za čočkou bylo lze vidět již pouhým okem, lépe při fokálním osvětlení 
s intensivním žárovým světlem bělavou hmotu neb blánu ve svém středu 
trychtýřovitě prohloubenou, která vypadala téměř jak květ žlutobílé Ipomei. 
Semo tamo bylo lze vidět intensivněji bílé skvrny, také jemné cévy byly 
viditelné, které dle svého rozvětvení bylo lze rozpoznat za cévy sítnicové, že 
tedy nepodléhalo to ani té nejmenší pochybě, že měl jsem před sebou úplně 
trychtýřovitě odchlípenou sítnici. 
Sítnice sama byla úplně neprůzračná a pohyblivost při pohybech oka 
jsem na ní nepozoroval žádnou. Pacientka velmi nevrlá, naříkala na bolesti. 
Visus == 0. 
Nepochyboval jsem po tomto nálezu ani v nejmenším o správnosti mé 
původní diagnosy, a naléhal se vší energií na svolení k enukleaci, k čemu 
také otec po delším zdráhání svolil. 
Přijal jsem patientku do zemského operačního ústavu, který řídím, a pro¬ 
vedl jsem enukleaci v červenci roku 1882. 
Oko dle mé methody tvrzené vložil jsem do své sbírky, kde přes deset 
let leželo, nežli na jeho zpracování došlo. Vedl jsem řezy skrz celý bul bus 
a barvil je většinou haematoxylinem, částečně také eosinem. 
Makroskopická anatomická prohlídka udala délku bulbu 22 při 
téměř stejném aequatoriálním průměru. Duhovka a čočka přiléhaly téměř ku 
zadní ploše rohovkové. 
Cevnatka k bělimě přiléhá, jeví však na svém povrchu velký počet ma¬ 
linkých Gliomových disseminií neb metastatických uzlíčků. Sítnice jest úplně 
trychtýřovitě cdchlípená a od nervu optického počínaje až k zadnímu pólu 
čočky mohutně ztluštěná, tak že její tlouštka na různých místech mezi 2-4 mm 
kolísá; nejpřednější část sítnice, která téměř horizontálně od zadního pólu 
čočkového ku krajině ciliární probíhá, není ztluštěná, za to však četnými uzlíky 
gliomovými posetá jako cevnatka. 
Ztluštěná část sítnicová jeví na průřezech velmi krásnou kresbu dendri- 
ticko-laločnatou, optický nerv jest normální. Prostora mezi odchlípnutou sítnicí 
a cevnatkou jest naplněna čirou sraženou tekutinou beze všech formovaných 
elementů. 
Histologický nález (obr. 7. a8.) ukazuje především, že ztluštěná část sítnicová 
jest naskrz gliomatosně degenerovaná neb infiltrovaná. Buňky gliomatosní samy 
jeví obyčejný nález, velkost jejich kolísá mezi 7—9 \n, mají velká zrna a 
uzounký lem protoplasmatický. Látka mezibuněčná jest velmi sporá, jemně 
granulovaná, což však pozorovati lze jen velmi silnými objektivy. 
Rozpravy: Ročn. II. Tř II. Čís. 40. 
XL 
