51 
Asi před 4 nedělemi pozorovali rodiče náhodou, že jemu z levého oka 
jakýsi neobyčejný svit vychází, a tím upozorněni jsouce, přesvědčili se brzo, 
že hoch na to oko takřka nic nevidí, pročež odebrali se do Prahy a hledali 
pomoc na mé klinice. 
Shledal jsem hocha na své stáří dobře vyvinutého, úplně zdravého a dobře 
živeného. Vyšetření oka pravého neobjevilo nic chorobného. 
Oko levé zevně téměř úplně normální. Ve vůkolí oka na víčkách a na 
spojivce nic chorobného. Oko samo úplně bezzánětlivé, normální velikosti, 
tvaru, polohy a pohyblivosti, pouze tense byla něco málo zvýšená, avšak 
velmi nepatrně, tak že sotva T -f- poznamenána býti mohla Rohovka čistá, 
komora normální hloubky. Duhovka normální barvy a kresby, zornice něco 
málo větší, nežli na oku druhém, a na světlo poněkud lenivěji reagující. Čočka 
beze všech zákalů. Z vnitra oka lze již pouhým okem viděti velmi zřetelně 
vycházeti intensivní žlutobílý reflex, poskytující obraz t. zv. amaurotického 
kočičího oka. Při homatropinem zvětšené zornici a pomocí fekálního osvětlení 
pomocí intensivního žárového světla bylo lze vidět tři úplně od sebe oddělené, 
odchlípené části sítnice tvaru více méně elliptického a různé velikosti, jež jako 
tři tekutinou naplněné vaky většinu prostory sklivcové zaujímaly. Největší 
z těchto vaků sítnicových ležel zevně a dole zasahoval od ciliární části 
sítnicové až k zadnímu pólu oka a páčil jsem jeho průměr podélný na 
10—12, příčný asi na 8 mm\ druhý vak ležel dolů a do vnitř, nezasahoval 
tak daleko do předu a příčný průměr páčil jsem asi na 6 mm\ třetí a nej- 
menší vak umístěn byl nahoře, něco málo do vnitř, zasahoval ještě méně ku 
předu a nebyl tak snadno pozorovatelný jako oba předchozí. 
Stěny všech tří vaků jevily se býti takřka poloprňzračnými, byly bělo- 
žlutavé barvy a jemnými saturované bílými tečkami řídce poseté; kdežto 
semo tamo objevovaly se větší kulaté neb ovalerní zákaly, které se při větším 
zvětšení též co z malých teček složené objevily. Na povrchu všech tří vaků 
probíhaly cévy, které dle svého průběhu a rozvětvení ihned co více méně 
normální cévy sítnicové rozpoznati bylo lze. Při různých pohybech oka zůstala 
velkost a tvar tří vaků sítnicových úplně nezměněna, pouze při bedlivém po¬ 
zorování bylo lze vidět jemné, jakoby vlnité otřásání se povrchu, jako u měchýře 
tekutinou naplněného. 
Při upotřebení velmi intensivního Aurova žárového svttla, které se 
téměř bílému elektrickému světlu rovnalo, a při šikmém fokálním osvětlení 
a současném upotřebení lupy, a při upotřebení velmi silných, vypouklých 
čoček, 25—30 D. a při ophthalmoskopickém vyšetření, podařilo se mně po 
namáhavém vyšetřování stěny vaků sítnicových na některých místech pro- 
svitnouti. Později se tni podařilo v některé šťastné chvíli, v jakési vzdálenosti 
za stěnou oněch vaků sítnicových, zvlášť obou větších, spozorovati opět jakýsi 
blánovitý, vypouklý útvar, z kterého se mi zdálo, že vychází modravý atla¬ 
sový odlesk, taktéž se mně zdálo, jak by byl poset malými saturovanějšími 
skvrnkami. 
Přesný obraz ovšem obdržeti jsem nemohl, jak snadno pochopitelno, při 
vyšetřování tak neobyčejně nesnadném a namáhavém, které jsem často více 
* 
XL 
