52 
hodin po sobě a ku své a jinak dosti trpělivého malého pacienta úplné 
umdlenosti prováděl. 
Nepatrný zbytek sklivce byl průzračný; z pozadí oka nebylo lze téměř 
nic pozorovati. Zrak byl tak dalece kleslý, že pacient rozeznával pouze světlo 
a tmu. 
Představil jsem tento velezajímavý, nápadný a neobyčejný případ, který 
k nejzajímavějším ze všech neduhů očních, které jsem během své 321eté čin¬ 
nosti okulistické vůbec viděl, čítati musím, jak svému klinickému posluchačstvu, 
tak spolku lékařů českých, a vyvolal všude, kdekoliv viděn byl, tu největší 
sensaci Každý kollega, který ho spatřil, projevil, že něco podobného a něco 
tak nápadného jak živ nevidě], také páni kollegové z university německé 
a z ciziny, kteří náhodou příležitost měli případ ten vyšetřiti, byli nanejvýš 
překvapeni a vyjádřili se naskrz, že něco podobného nikdy neviděli. 
Velmi těžkou a smělou diagnosu vedl jsem per exclusionem. 
Především vyloučil jsem v dlouhé úvaze veškeré zánětlivé a nezánětlivé 
onemocnění vnitra oka, týkající se sklivce sítnice, cevnatky a bělimy vyjma 
novotvary a cizopasníky s určitostí téměř apodiktickou. 
Co se novotvaru týče, mohlo seriosně pomýšleno býti pouze na Glioma 
retinae exophytum. 
Proti tomu však mluvily tři úplně od sebe odloučené vaky sítnicové, 
částečná průzračnost sítnice a zachované cévy sítnicové, třesoucí se vlnité 
kolísání povrchu vaku, což zřejmě k tomu poukazovalo, že stěny vaku nemají 
nikde pevný podklad, nýbrž že všude za nimi nalézá se tekutina; dále pak 
možnost skrz stěny vaku v jakési vzdálenosti pozorovati opět vypouklé bláno- 
vité útvary, zvláštně se lesknoucí. 
Na základě této úvahy jsem Glioma exophytum s plnou určitostí vyloučil 
a stanovil jsem s touže určitostí diagnosu na podsítnicové parasiterní kysty 
v trojitém počtu. 
Za takových okolností musil jsem ovšem v první instanci mysliti na 
Cysticercus subretinalis triplex. Tak daleko jsem svou diferentiální diagnosu 
s určitostí stanovil a před četným auditoriem jak klinickým tak lékařským zřejmě 
vyslovil. Sel jsem však ještě dále a tvrdil jsem, že možnost, ba i nějaká, 
třeba ne velká, pravděpodobnost není úplně vyloučena, že by se v našem 
případě místo o Cysticercus subretinalis mohlo jednati o Echinococcus sub¬ 
retinalis. 
K této velmi smělé, ovšem pouze s jakousi možností neb pravděpodob¬ 
ností stanovené diagnose, vedly mne následující úvahy: Především dětský věk 
pacienta, v kterém, jak známo, objevení se Cysticerku ve vnitru oka jest velkou 
vzácností, kdežto jsem sám Echinokokky v orbitě^a pod spojivkou a ve vůkolí 
oka u dětí pozoroval a operoval. 
Dále byl to počet tří kyst, které takřka s určitostí klinickým pozorováním 
konstatovati bylo lze, kdežto více než jeden Cysticercus ve vnitru oka patří 
mezi největší vzácnosti; znám v celé literatuře pouze dva případy (Beckcr 
a Alfred Graefe), kde objeveno bylo po dvou Cysticercích v jednom a témže 
oku, tří však ještě žádný nepozoroval. Konečně poskytoval případ náš tak 
XL 
