6 
patrně mladého individua, za okolností, o nichž nebude nezajímavo tuto se 
z mini ti. 
Vejhon je složen ze světlošedých a jemně uvrstvených slinu, ze žlutých 
písků, z litavského vápence, do něhož je vložen bílý, jemnozrnný, křemitý 
písek a z měkkých, plastických slínů. Sled těchto usazenin, jak byly právě vy¬ 
jmenovány, odpovídá pořadu, v jakém ony se účastní na složení Vejhona , a 
sice leží dole tvrdé sliny, na nich pískovec, litavský vápenec a souvrství je za¬ 
končeno slínem plastickým. 
V zářezu na západním boku Vejhona , naproti tamější cihelně, ve složce 
tvrdých slínů na zkameněliny, zvláště na foraminiíery, mechovky a ostrakody 
bohatých, nalezl jsem i malinký úlomek zevrubně neurčitelného trsu druhu Solena- 
stroea sp. se Zachovalou schránkou druhu Creusia Sturi. V nizu vložky nastupuje 
tvrdý rozpukaný, nikoliv tence uvrstvený slin rázu nosislavského, plný drobno¬ 
hledných jehlic spongií. Budiž podotknuto, že úlomek zmíněného trsu byl objeven 
v kusu slinu ve hloubce 2 l / a stopy vykopaného. Jest tudíž zpředu vyloučeno, 
že by snad byl z vrstev litavského vápence, anebo z jeho písku dolu do zá¬ 
řezu splaven. Nález tento mne úsilovně nabádal hledati ostatní část trsu. 
I nechal jsem jámu, šikmo do břehu kopanou, o 2 stopy prohloubiti a v prů¬ 
měru zvící čtyř stop rozšířiti. Leč ani po pečlivém prohlédnutí vykopaného 
slinu nenalezeno po ostatním dílu korálového trsu ani stopy. Rovněž i kopání 
a hledání korálových trsů na jiných místech ve vložce zůstalo po té stránce 
bezvýsledným. Uzavírati z těchto okolností, že úlomek korálového trsu byl ob¬ 
jeven na druhotném nalezišti, jeví se mi přec jen předčasným, přes to, že 
s tím názorem zdají se souviseti některé závažné faunistické momenty. Za 
nynějších okolností, kdy naše znalost faunistického rázu miocaenu střední Mo¬ 
ravy jest dosud poměrně velmi chatrna, uspokojuji se s pouhým zjištěním 
a záznamem pozorovaných fakt. 
Z jihomoravského miocaenu přechovávají schránky creusií již od roku 1849 
palaeont. sbírky c. k. dvorního musea vídeňského z litavských vápenců miku¬ 
lovských, alespoň čteme na starých etiquetách, k oněm schránkám přiloženým, 
že byly do oněch sbírek vřaděny ve zmíněném roku. Rovněž po léta chovají 
ony sbírky creusiový materiál z litavských vápenců wollersdorfských a man- 
nersdorfských. 
Značnému bohatství a nemalému horizontálnímu rozšíření těší se creusie 
ve štýrském litavském vápenci. Již roku 1877 je zjistil v okolí gamlitském a 
na vrchu Flammbergu dr. V Hilber .*) Po pěti letech na excursi do krajiny 
lebringské a wildonské našel je dr. F. Toulá 2 ) a sice taktéž na Flammbergu 
poblíž Maxlonu a objevil je pak i v litavském vápenci na jižním boku vrchu 
Dexemberga. Záhy poutaly krásné, velké schránky creusie z okolí leibnického 
J ) V. Hilber. Die Miocaenschichten von Gamlitz. Jahrbuch d. k. k. geolog. Reichs- 
anstalt, XXVIII. svazek, 1877. 
2 ) F. Toulá. Kleine Excursions-Ergebnisse aus der Gegend von Lebring und Wildon. 
Verhandlung der k. k. geolog. Reichsanst. 1882, str. 191. 
1 . 
