7 
pozornost sběratelů, odkud ji dr. R. Hocrnes *) uvádí, a poskytly bohatý mate¬ 
riál palaeontologickým sbírkám dvorního musea vídeňského a geologicko- 
palaeontologickým sbírkám štýrskoliradccké university. 
Laskavostí pánů Th. Fuchsci a dra. R. Hoernesa dostalo se mi nej¬ 
lépe Zachovalých, ve zmíněných sbírkách přechovávaných schránek leibnické 
creusie ku přirovnání a zpracování. Rovněž děkuji panu dru. F. Toulovi své 
známosti o creusiích z okolí maxlonského. Pyrgomy panem drem. V Hilberem 
v okolí gamlickém nalezené neznám, nelze mi tudíž s určitostí říci, zdali je 
možno, aby byly považovány za creusie. Okolnosť, že gamlitské pyrgomy byly 
objeveny v litavském vápenci, nasvědčuje názoru, že přísluší ku creusiím. 
Opravdu-li a ku kterém druhu, v té chvíli nevím, pozdější zkoumání dá 
nám snad na tuto otázku uspokojivou odpověď. 
Bohaté na creusie shledal jsem dále korálové trsy grundských pisků. 
Poprvé jsem je v nich zjistil, když určoval jsem korálové trsy z Grundu, depo¬ 
nované ve sbírkách c. k. říšského geologického ústavu. Zajímavo je, že ve 
zmíněných trsech zavrtáno bylo poměrně veliké množství lamellibranchiatů, 
kterých většina se dosud z pobřežních sedimentů miocaenu rakouského vůbec 
neznala. 
I korálové trsy forchtenavské přechovávají četné schránky creusií, rovněž 
i v dutinách litavského vápence lomů margarethských v Uhrách tu a tam se 
objevují. 
Jednak nepopiratelná důležitost’ creusií pro usazeniny miocaenu rakousko- 
uherského, jednak jich palaeontologický interes a velké horizontální rozšíření, 
přimělo mne sebrati veškeré záznamy o nich v literatuře, porovnati tyto 
s výsledky vlastního pozorování a načrtnouti na základě všeho toho co možná 
úplný obraz o jich Způsobu vyskytování se v miocaenních vrstvách. 
Především běželo mi o zjištění horizontu a facies, pak o vypozorování, 
zdali se omezují jako jejich živí zástupcové na mírné mořské hloubky, čili ne- 
vyskytují-li se v sedimentech různých hlubin netoliko pobřežních, ale i ote¬ 
vřeného miocaenního moře. 
Pokud se týče horizontu, ve kterém v miocaenu rakousko-uherském při¬ 
cházejí, tu jest nade vši pochybnosť jisto, že jich oblastí jest jednak litavský 
vápenec, jednak slin se zvířenou tohoto vápence a konečně písek grundský, 
o kterém s určitostí nezvratnou lze tvrditi, že byl uložen poblíž břehů moř¬ 
ských, nikoliv v moři otevřeném a hlubokém. Ze tomu skutečně závažné okol¬ 
nosti odpovídají, dotvrzují nálezy schránek creusií učiněné v litavském vápenci 
a do něho vložených slínů okolí sudického, ve slinu drnovickém a v litavském 
vápenci lomnickém. Proto svědčí dále creusie litavského vápence mikulov¬ 
ského, slínů forchtenavských a litavského vápence margarethského, maxlonského, 
leibnického a podsusedského. 
Při nálezu židlochovickém přestávám na poznámce dříve vyslovené. Co se 
týče creusií grundských, je míti na paměti, že byly nalezeny s lamellibranchiaty 
') R. Hoernes. Ein Beitrag zur Kenntniss der miocaenen Meeres-Ablagerungen der 
Steiermark, Graz 1883, str. 45. 
1 . 
