8 
z rodů Pholas a Saxicava, o kterých je dostatečně známo, že žijí toliko u pobřeží 
mořského v hloubkách mírných. Poslednímu nasvědčuje i povšechný ráz zví¬ 
řeny grundské, rozdílné od zvířeny jemných jílů. Nerozpakuji se vysloviti 
domněnku, že grundské písky ukládaly se za fysikálních okolností oněm pří¬ 
buzných, za nichž událo se na jiných místech v době poměrně mladší sedi- 
mentování litavských vápenců a aequivalentních slínů. 
V jílech facies badenské creusie dosud zjištěny nebyly a je více než pravdě- 
podobno, že v nich sotva kdy budou konstatovány. Vždyť jest na bíledni, 
kdyby v nich opravdově byly, že by za doby více než padesátiletého zkoumání 
jílů okolí vídenského sběratelům bývaly neušly. I v korálových trsech oněch jílů 
z okolí badenského, sooského, mollersdorfského bylo po nich pátráno, leč 
bezúčelně. 
Jak z předešlého vidno, jsou creusie v litavském vápenci rakousko-uher- 
ského miocaepu velmi rozšířeny. Potkáváme je v severozápadní, západní a 
jižní Moravě, v Dolních Rakousích, ve Štýrsku a v Chorvatsku. Ze jich dosavadní 
horizontální rozšíření bude během doby valně zvětšeno, o tom nelze pochybo- 
vati, zejmena bude-li věnována korálovým trsům a jich zvířeně větší než dosud 
pozornost, a pak, budeme-li sobě všímati zvířeny litavského vápence, o které, 
jak již po léta se ví, je dosud velice málo určitého známo a jejíž charakter se 
tuší, nikoliv zná. 
S radostí jest mi vzdáti srdečný dík panu dvornímu radovi D. Sturovi za 
laskavé, práci mé prospěšné pokyny, jakož i pánům: Th. Fuchsovi, řediteli 
palaeontologických sbírek c. k. dvorního musea vídeňského, professoru dru. F. 
Toulovi , professoru dru. R. Hoernesovi a dru. Krambergru-Gorjanovičavi za 
ochotné mi zapůjčení fossilního materiálu creusií ze sbírek c. k. dvorního 
musea vídeňského, z geologické sbírky techniky vídeňské, z geologických 
sbírek university Štýrského Hradce a z palaeontologických sbírek národního 
musea záhřebského. 
1 . 
