11 
U druhů C. Sturi, C. Darwiniana a C. moravica, od nichž jsem měl 
větší počet exemplářů, přesvědčil jsem se, že velikost jich radií jest povždy 
stejná. Tak u C. Sturi není o vnějších radiích, jak bylo již dříve připomenuto, 
ani potuchy. Ani na jednom ze sudických, grundských, forchtenavských ba i na 
mladém individuu židlochovickém nebyly shledány švy rozšířené. U všech přilé¬ 
hají parietes bezprostředně k sobě, spojeny jsouce, jak bude později ukázáno, 
dvěma postranními řadami zubů (g). 
Jak švy u tohoto druhu, tak jsou i rádie druhu C. Fuchsi povždy stejně 
široké, vně i uvnitř charakteristicky vyvinuty. Tolikéž u druhů C. Daiwiniana 
a C. moravica a právem možno se domnívati, že tomu tak i u druhu C. costata. 
S tímto pro systematiku zajisté cenným znakem souvisí mnoho jiných, 
jako na př. povaha příklopových štítků, tvar žeber atd. 
Abych vytkl povšechný ráz povahy schránky důležitého druhu C. Sturi , 
zevrubně popíši jeho schránku a porovnám ji jednak se schránkou pyrgom, 
jednak se schránkou prototypu čeledi Balanidae . (Viz vyobraz, na str. 12.) 
Schránka creusií je složena ze dvou svými základnami těsně srostlých 
kuželů: hořejšího, šikmo usečeného kuželu a dolního prodlouženého, mnohdy 
v jemný hrot vybíhajícího. Hořejší kužel rozpadá se ve čtyři části, z nichž 
dvě protilehlé, postranní (lateralní), jsou stejně velké a dvě ostatní, tolikéž proti¬ 
lehlé (carina a rostrum), jsou různých rozměrů, a sice jest vždy carina menší 
rostra. Každá z těchto částí skládá se ze dvou pod ostrým úhlem se sbíha¬ 
jících konvexních destiček: ze zevní, Darwinem paries pojmenované, a z vnitř¬ 
ního štítku. Štítek (i) a paries (fa) souvisí kolmými příčkami trojúhelními (/), 
i přirůstají tyto svou hořejší hranou ku parietes, dolní ku štítku a základnou 
ku vnitřní stěně kuželu, spojujíce takto tři hlavní části schránky: totiž vnější 
horní kužel, vnitřní kuželovitý štít a spodní basální kužel. 
Podstata u spojení jednotlivých částí horního kuželu (cariny, rostra a obou 
lateralií) záleží ve zvláštním pošinutí vnitřního štítku paries a v různé veli¬ 
kosti onoho proti této. 
Myslíme-li sobě štítek a jemu příslušnou paries rozdělenu mediální čarou, 
taženou od vrcholku těchto tříbokých destiček na protilehlou základnu, a stano- 
víme-li polohu těchto čar, shledáme, že mediální čáry cariny a rostra se kryjí, 
kdežto u lateralií jest mediální čára vnitřního štítku pošinuta ku roštru. 
Tímto způsobem docíleno jednoduchého a důmyslného spojení částí hořej¬ 
šího kuželu. Postranní výběžky lateralií (r s) kladou se na stejně velké vnitřní 
plošky rostra («), k těmto pak přimykají se analogické plošky postranních 
štítků cariny. 
Příklop, kterým zvíře uzavíralo svou schránku, skládají dva páry různě 
velkých štítků (dvě terga a dvě scuta). Jejich přirozená poloha ve schránce 
jest ta, že volně jsouce spojeny, leží scuta na rostru a terga přikládají se ku 
carině. 
Oddělí ti tyto svrchu vyjmenované části hořejšího kuželu a příklopu od 
sebe a rozložití je, je věcí velmi snadnou a netřeba se báti, pozornč-li sobě 
při tom vedeme, že budou poškozeny. Rozložití hořejší kužel 
jen tenkráte, když mírně a stejnoměrně tlačíme po obou stranách švůj^řf^mž 
1 . 
