14 
částky to, jež označiti jménem Štítkových č. vnitřních radií bylo by nejen 
místné, ale i účelné, a to z toho důvodu, protože jim připadá úkol pravých 
radií. Není pak dále i nesnadno poznati, že rozdíl mezi jednotlivými částmi 
balana a creusie hledati sluší v silném vývoji příček. Ony zavinily jednak, že 
se štít daleko od paries odchyluje, jednak že jak paries, tak i štít samostatně 
jsouce spojeny, tvoří dva poblíž ústí srostlé kužely. 
Je jen třeba zevní paries balana redukovati na rozměry vnitřního štítku, 
rovněž rádie jeho třeba mysliti sobě nahrazeny švy, příčky zvětšeny a komory 
septální prázdny, aby jeho rostrum, carina a laterale byly převedeny na typ 
druhu Creusia Sturi. 
Creusie žijí na trsech. Na ojedinělých korálech přirostlé anebo do jich 
kalichů basálním kuželem ponořené, jako jest to u pyrgom, dosud zjištěny 
nebyly. 
Na trsech se Zachovalým, neporušeným povrchem vylovených z moře 
zhusta spatřujeme seděti krásné jich hořejší kužely. Mnohdy značný počet, 
někdy toliko dva nebo tři ční nad kalichy trsové, dodávajíce povrchu trsovému 
vzhledu zvláštního, okrasného. Kdykoliv a na jakémkoliv trsu s creusiemi po¬ 
drobíme buňky trsové zevrubnému prozkoumání, nenajdeme ani stopy po 
nějakém úbytu anebo zakrslosti trsových buněk. Zkoušíme-li pak i exothek 
a endothek, nabudeme téhož přesvědčení. 
Na povrchu fossilních trsů jak ze slínů, tak i z grundských písků nespo- 
zoroval jsem dosud ani potuchy po hořejším kuželu, ačkoliv kališné okraje a jich 
septální apparát byl pěkně uchován. Příčinu toho, jak patrno, sluší hledati 
jednak v jemnosti schránky creusií, jednak v tlaku, jemuž byly vysazeny. 
V první řadě byl to materiál sudický, který poskytl dosti p říležitosti 
věnovati poměru trsových buněk ku schránkám creusií náležitou pozornost, 
avšak i materiál grundský osvědčil se po té stránce cenným. Zpředu běželo 
mi o to, abych vypozoroval, kde nauplius usedal, zdali na prostoru mezika- 
lišnou anebo do kalichů samých. Více než sto různých případů bylo pozo¬ 
rováno, poloha hrotu více než jednoho sta rozličných schránek byla určena a 
zjištěno, že ani v jediném případě hrot basálního kuželu nevnikl do kalichu, 
nýbrž že vždy usedl na exothek mezikališný, a sice namnoze uprostřed ka¬ 
lichů. 
Toliko kratičkou dobu seděla schránka na povrchu trsu neobrostlá exothe- 
kem. Bylo-li zvíře života schopno, rostlo nikoliv do trsu, nýbrž zároveň s ním 
ve směru vertikálním. Exothek, když zaobalil spodní kužel do sítě svých jem¬ 
ných příček, připevnil ho, i bylo pak zvířeti přizpůsobiti se rychlosti vzrůstu 
trsového, aby je exothek nepředrostl a neudusil. Ze ne každé individuum 
vzrostlo a dosáhlo normální velikosti, ale že toliko jistému množství souhlasnému 
s velikostí trsu vyspěti popřáno, o tom svědčí veliký počet malých, v trsechž 
uzavřených schránek různých rozměrů, jež shledávám mnohem větší, ne 
množství dorostlých individuí. Tou měrou, jak schránka rostla, tak buňky 
trsové, mezi něž nauplius usedl, od sebe se oddalovaly, uzavírajíce nálevko vitý 
prostor. Toliko u rodu Portes lze pozorovati buňky přerušené pod schránkou 
1 . 
