J5 
a poblíž její obvodu z původního směru vybočené Toť veškerý vliv schránek 
creusií na korálový trs. 
Schránka fossilních creusií rostla v týchž směrech jako žijících, o čemž 
lze důkladně se přesvědčiti, prohlédneme-li sobě zevrubně přírůsty všech její 
součástek. Na základě pak těchto není za těžko poznati, že hořejší kužel, 
vnitřní jeho štít a štítky příklopové rostly ve svislém směru, kdežto přírůsty 
dolního kuželu kladly se na sebe ve směru protivném. Jak patrno, jest tento 
vzrůst podmíněn způsobem přebývání creusií a je přizpůsoben životu trsu korá¬ 
lového. Víme-li, že schránka svou dolní polovicí nezapouštěla se do trsu, 
nýbrž že s ním, jak již dříve bylo podotknuto, zároveň a stejnoměrně rostla 
a že její horní část trsové kalichy vždy převyšovala, tož poznali jsme příčiny 
tohoto protisměrného vzrůstu všech součástí schránky creusií. 
Když schránka dorostla a zvíře když pak odumřelo, obrostl exothek 
hořejší kužel, vnikl ústím do schránky, uzavřel ji, a trs, nasazuje nové kalichy 
na získanou plochu, rostl dále. 
Zdálo by se, že veliké množství creusií v korálových trsech mělo na velikost 
a na utváření se těchto patrný vliv. Bylo již připomenuto, do jaké míry 
působily na podobu trsů, zde budiž úhrnně poznamenáno, že vlivu toho bylo 
na mále, jelikož na jich podstatu se nevztahoval. Toho pádným důkazem jsou 
jak sudické tak i grundské trsy, na nichž, ačkoliv sta jedinců čítají, přec nejsme 
s to, abychom vypozorovali patrných změn; naopak zdá se, že životní úkoly sobě 
obapolně usnadňovaly a doplňovaly. 
Jak vidno, miocaenní creusie cizopasníky nebyly, jako jimi nejsou jich re- 
centní zástupci. Jako tyto tak i ony žily ve hlubinách mírných se zvířenou 
littorální, nikoliv v moři hlubokém. Ani v usazeninách hlubokého moře poblíž 
břehů mořských, ani v otevřeném moři miocaenním nebylo po nich dosud ani 
stopy shledáno. Dokladem toho jsou jednak trsy korálové z jílů badenských, 
móllersdorfských, zejmena lapugských, v nichž po bedlivém prozkoumání ani 
nej menší známky zjištěno nebylo. 
Jak z toho ze všeho je patrno, svědčí vše, co dosud o fossilních zá¬ 
stupcích této zajímavé skupiny víme, že její zástupci žili v miocaenním moři za 
fysikálních okolností od oněch nepatrně rozdílných, za jakých jich potomci 
v nynějších mořích žijí. 
Jako další poznámku jest mi zaznamenati, že ani v jediném případě jedinci 
dvou rozličných druhů creusií v témže trsu korálovém, anebo, což totožné jest, 
v téže dutině litavského vápence nebyli spozorováni. Okolnost tato Darwi¬ 
novi již nápadná, zdá se i miocaenním zástupcům vlastní. 
Creusia Sturi nov. spec. 
Tab. I, vzor. 1 a-r. 
1862. Pyrgoma spec . F. Toulá. Kleine Excursionsergeb. aus der Gegend von 
Lebring und Wildon. Str. 191. 
Hořejší kužel nízký, šikmo usečený, ku horizontální ploše mírně naklo¬ 
něný. Jeho vodorovný průřez jest buď vejčitý, buď nepravidelně čtyřboký 
1 . 
