18 
Naleziště. Suďice (20 exempl.), Lomnice (1 exempl.), Židlichovice 
(1 exempl.) na Moravě; Maxlon ve Štýrsku (3 exerqpl.), St. Margarethen 
v Uhrách (1 exempl.), Grund v Dolních Rakousích (200 exemplářů). 
Creusia Fuchsi nov. spec. 
Tab. II., vzor 3 a-d. 
Hořejší kužel plochý, uprostřed znatelně prohnutý, ku vodorovné ploše 
velice mírně nachýlený. Zebra slabounká, toliko zvětšujícím sklem zřetelně 
viditelná, slabě sklenutá a mělkými brázdami oddělená. Vnější rádie úzké, troj- 
boké, pozorovány-li pod lupou, pokryté přírůstky jemnými, s okrajem ústním 
rovnoběžnými, přes něž teninké, vysedlé čáry se táhnou. Počet radiálních žeber 
odpovídá množství vnitřních příček a povrch jejich zdoben jest přírůsty ostře 
ohraničenými, mírně zvlněnými a parallelními s basálním okrajem kuželu. 
Otvor ústní poměrně úzký, vejčitý, excentrický k okraji carinálnímu 
pošinutý. 
Kužel basální silně prodloužený, na zevnějšku s nestejně silnými a širo¬ 
kými žebry, jež jsou sklenutá, úzkými brázdami oddělená a vytrácejí se ku 
hrotu. Zebra se súžují ku spodině, poblíž hrotu jsou sotva znatelná. Přes žebra 
a brázdy leží s okrajem basálním rovnoběžné přírůsty, shodné s oněmi hořej¬ 
šího kuželu. 
O vnitřní stavbě schránky něco určitého sděliti mi nelze nyní, poněvadž 
hořejší kužely předložených dvou exemplářů nedají se rozložití. Shledávám 
stěny oněch schránek stlustlé, švy slité, jak vidno, příčin dosti, jež nutí uskrov- 
niti se toliko popisem zevních znaků tohoto materiálu a zaznamenati, co posky¬ 
tuje přeměněný vnitřek kuželů. Na vnitřní stěně zachovaly se stopy po bráz¬ 
dách ve způsobě mělkých ryh, jež táhnou se ku příčkám mezištítným. Rovněž 
jsou přírůsty štítku vnitřního dosti zřetelné, postrádají však ostrosti obrysu ne¬ 
porušených exemplářů. 
Štítky příklopu byly zjištěny toliko v jedné z předložených schránek. 
Shledal jsem je přirostlé na vnitřní štít, což se patrně bylo stalo za překrystal- 
lování schránky. Toliko této okolnosti nutno přisouditi, že nebyly nalezeny 
všechny čtyry štítky příklopu, nýbrž toliko jedno tergum a úlomek jednoho 
scuta. 
Rozdíl terga druhu tohoto od ostatních tuto popsaných spočívá netoliko 
ve tvaru ale i v jednotlivostech. Velmi zřetelně vynikne, doplníme-li vnější obrys 
terga a přibéřeme-li v úvahu hrany a brázdy jeho vnitřní strany. Doplněno byvši, 
má tergum obrys stejnoramenného trojúhelníka, jehož základna asi uprostřed 
vybíhá v ostruhu. Vnější stěna terga je pokryta stěsnanými, s basálním okrajem 
rovnoběžnými, lamellárními přírůstky, přerušenými brázdou, jež vybíhá z ostruhy 
a zužujíc se, táhne se až do vrcholku tergálního. Této brázdě odpovídá na 
protilehlé straně terga hrana nízká zaokrouhlená. K ní přiléhá artikulární hrana 
slabší oné a uprostřed obloukovitě prohnutá. Po rýhách vtiskových svalů 
musculus depressores není ani potuchy. 
1 . 
