5 
morfium, děje se vylučování volněji a ve stavu sehnanějším, tak že ledviny 
zvířat těch jeví se býti bohatšími na indichsíran sodnatý modrý. 
Za jistých okolností, protneme-li totiž míchu šíjovou na rozhraní s míchou 
prodlouženou a za pět minut potom vstřikneme indichsíran sodnatý (koncentrace 
zmíněné) do žíly hrdelní, zvíře neustále uměle ventilujíce, nalézáme po tvrzení 
ledviny v alkoholu 96% při ohledání mikroskopickém veliké množství indich- 
síranu sodnatého praecipitovaného ve způsobě modrých krystalků v kanálcích 
točitých i ve způsobě diffušního zbarvení vaziva mezi těmito cévami, jakož 
i oproti udáním Heidenhainovým krystalky na vnitřní ploše pouzdra Múl- 
lerova. Nalézáme také krystalky indichsíranu sodnatého, ovšem v míře skrovné, 
v cévách klubíčkových u zvířat, kterým bylo vstřiknuto poněkud větší množství 
indichsíranu sodnatého, totiž roztok vodní 2% téhož barviva ve množství oby¬ 
čejném, 4 ) aniž bychom byli míchu před injekcí barviva proťali. 
Jak známo jest, cestou, kudy indichsíran sodnatý v ledvinách se vylučuje, 
jsou kanálky točité. Vylučování touto cestou neděje se přímo z cev, nýbrž 
z cev krevních vystoupí nejprve indichsíran sodnatý do kanálků mízových, 
jež obklopují rourky točité. Leč v tomto místě těžko lze jej zastihnouti, jenom 
když, jak professor Kabrhel 5 6 j dokázal, snížíme tlak v cévách ledvinových, 
a to zničením míchy prodloužené. Pokusy professora Kabrhela vztahují se 
pouze ku ledvinám žabím. Opakoval jsem proto pokusy tyto na králíku. 
Když králíku, kterého jsme injekcí morfiovou narkotisovali, zrušíme pro¬ 
dlouženou míchu a za pět minut potom vstřikneme 2% vodní roztok indich¬ 
síranu sodnatého čerstvě připravený do žíly hrdelní a za neustávaj čího umělého 
dýchání ledviny vyjmeme a rozříznuté v malé částky do líhu uložíme ku 
stvrdnutí, nalezneme na mikroskopických praeparátech místy indichsíranem 
sodnatým naplněné kanálky mízové obklopující kanálky točité. 
Přicházíme nyní ku vlastnímu předmětu: budeme sledovati jak pouhým 
okem tak i pod mikroskopem chování se indichsíranu sodnatého v ledvině, 
jakož i jeho analogii s chromogeny ledvinovými, jak se jeví za různých okol¬ 
ností, na ledvinách různých zvířat. 
A. Chování se indichsíranu sodnatého v ledvinách s pouzdrem 
bez tukových lalůčků po působení líhu. 
Již pouhým okem vidíme na ledvinách v líhu 96% tvrzených, že uložení 
indichsíranu sodnatého v ledvině není stejnoměrné. 
Povrch ledviny králíka, jemuž půl hodiny před zabitím jsme vstřikli do 
žíly hrdelní indichsíran sodnatý, objevuje barvu hnědou oxydovanými chromo¬ 
geny. Než k barvě této hnědé připojen je nádech intensivní modrý od uložení 
4 ) Množství indichsíranu sodnatého 1% roztoku vodního bylo při injekci do vaziva 
podkožního vždy 1 cm? na 100 zvířete; při injekci do žíly hrdelní 1 cm 3 na 5)0zvířete. 
6 ) Prof. dr. G. Kabrhel: Ueber eine Methode der natiirlichen Injection von Lymph- 
bahnen der Niere. Medizinische Jahrbiicher. Neue Folge. Jahrgang 1386. 
2 . 
