8 
mezi zónami těmito jsou něco širší zóny, jež prostému oku žádného indich- 
síranu neobjevují. 
Při ohledání mikroskopickém nalézáme na povrchu ledviny úzký lem 
pouzdrový; pod tímto nalézá se velmi mohutná vrstva tkáně struktury ne¬ 
zřetelné, zrnité, ona vrstva okysličených chromogenů; tu a tam jako u králíků 
válcovité útvary homogenní zrnění nejevící; celá vrstva tato činí dojem tkáně 
se smrštivší. Pozorujeme-li vrstvu tuto blíže nitru ústroje, vynořují se zne¬ 
náhla z vrstvy této, ve které sotva poznati lze buňky, poněkud zřetelněji 
jednotlivé útvary mikroskopické charakterisující ledvinu, než objemu menšího; 
jednotlivých buněk však dosud s určitostí rozeznati nelze. Tato vrstva dosti 
rychle přechází ve tkáň poněkud ještě temně hnědě zbarvenou, až přejde ve 
tkáň bledou normálního nitra ledviny, s chromogeny redukovanými. 
Indichsíran sodnatý co sloučenina modrá nalézá se ve vrstvě povrchové 
ve velmi značném množství , tak že místy tvoří celé druzy krystalů. V celém 
rozsahu vrstvy povrchové nalézá se značné množství modrého indichsíranu 
sodnatého. Směrem ku nitru však stále barviva ubývá. Umístěn jest ve vrstvě 
povrchové — pokud to při nezřetelnosti struktury tkáně lze určiti — v epitheliích 
a v luminu kanálků točitých, ve glomerulech jen ve velice nečetných řezech, 
a to jen v jednotlivých krystalcích. Na místě, kde tkáň ledviny nejeví žádného 
scvrknutí, lze spatřiti malé množství osamělých krystalků v epithelu kanálků 
točitých umístěných, až konečně všecky stopy po modrém indichsíranu sod- 
natém úplně vymizejí. Ve nitru ledviny indichsíran sodnatý modrý jest uložen 
jen ve zónách s povrchem ledviny souběžně probíhajících, a to v epithelu, 
zřídka v luminu kanálků točitých; leč množství jeho zde jest nepatrné u po¬ 
rovnání s množstvím ve vrstvě povrchové. 
Na řezech barvených zmíněnými barvivý — kamencovým haematoxylinem 
Freyovým a boraxovým karmínem Grenacherovým objevují se obrazy po¬ 
psané již ještě zřejměji. Na řezech barvených haematoxylinem pozorujeme pod 
povrchním, silně modře fialově zbarveným lemem pouzdrovým tkáň s okysli- 
čenými chromogeny, jež jest růžovožlutě zbarvena. Zbarvení toto není stejno¬ 
měrné; někde má odstíny do modrofialova, jinde ona tkáň jako vůbec ne- 
zbarvená se jeví. Ve vrstvě této nalézáme opět ony válcovité útvary modře 
zbarvené. Tato vrstva přechází znenáhla ve tkáň skladby jasné a normálního 
zbarvení. Na řezech barvených boraxovým karmínem nalezneme rovněž na 
povrchu silně červený lem vazivový pouzdra; pod tímto vrstva oxydovaná, jež 
se karmínem téměř nebarví neb jeví se býti pouze slabě růžově zbarvenou. 
V této vrstvě uvidíme žluté, karmínem nezbarvené válce. Ani na praeparátech 
zbarvených není možno rozeznati prvky ledvinové v této vrstvě oxydované, 
teprve ve vrstvě hlubší stávají se kanálky a glomeruly zřetelnějšími, až v jisté 
vzdálenosti od povrchu nalezneme tkáň zřetelně karmínem zbarvenou s jádry 
temně růžovými. 
Nápadna jest mohutnost vrstvy chromogenuv oxydováných, jez na ledvinách 
psích s pouzdrem se jeví; může i více než jeden mm. široká býti. 
Vystupování chromogenů okysličeného a indichsíranu sodnatého jako 
sloučeniny modré ve vrstvě povrchové lze na základě uvedeného tudíž vy- 
2 . 
