15 
celá ledvina jest následkem pohmoždění při slupování pouzdra na povrchu 
svém bledě hnědá. Na ledvině s pouzdrem však ubývání vrstvy té jest velice 
nápadno. 
Ohledáváme-li mikroskopicky poraněnou zónu povrchní na ledvině králičí, 
nalezneme známou vrstvu tkáně scvrklé; vrstva ta směrem k místu poraněnému 
se znenáhla úží, až přejde v ono bledé poraněné místo, jež jeví skladbu úplně 
nescvrklou. Pátráme-li po indichsíranu, nalézáme po celé povrchní vrstvě hojné 
uložení jeho. Tam, kde začíná úžiti se vrstva povrchová, jeví změnu též indich- 
síran sodnatý: krystaly jeho jsou barvy bledší a nápadné zmenšení množství 
zrnek jeví se v okolí poraněného místa. Vnejbližším jeho sousedství není ani 
jediného krystalu indichsíranového ani ve vrstvé povrchní ani v onécli zónách 
centru blízkých. I v přímém sousedství poraněného místa, byl-li řez konán 
ostrým nožem, tkáň jeví se nescvrklou, dobře haematoxylinem zbarvenou 
(obraz II.), kdežto oxydované vrstvy směrem od řezu přibývá (obraz II. b.). 
Zkoumáme-li praeparáty po delším působení líhu na poraněném místě, na¬ 
lézáme jen zúžení povrchní vrstvy v sousedství řezu, nikterak úplné zmizení, 
jak zvláště patrno na řezech barvených karmínem neb haematoxylinem. Tímto 
barvením můžeme dokázati, že na místě poraněném také vystupují chromo- 
geny, ale velice slabě, indichsíran ve vrstvě povrchní v sousedství poraněného 
místa rovněž více vystupuje než na ledvině čerstvé, leč ne ve množství ta¬ 
kovém jako v povrchní vrstvě ostatní. V nejbližším sousedství řezu nalezneme 
pak jemně modře zbarvené krystalky indichsíranu sodnatého; leč tam, kde 
tkáň řezem nejvíce poškozena byla, indichsíran se neobjeví ani po ponechání 
řezu na vzduchu. 
Ledvina psí s pouzdrem hodí se nejlépe k pozorování změn, jež působí 
řez ostrým nožem učiněný do tkáně její jak ve vrstvě povrchní tak i v hlubších. 
Jak sděleno, brzy po uložení psí ledviny s pouzdrem do líhu, hned za 
jednu minutu, začíná se jeviti rozdíl ve zbarvení celého povrchu a okolí 
řezu. Znenáhla rozdíl se větší jednak ztemňováním povrchu ostatního, jednak 
blednutím sousedství řezu. Za několik minut blednutí zůstane státi a rozdíl 
vzrůstá pouze temněním ostatního povrchu. Ohledáváme-li mikroskopicky 
ledvinu v tomto stadiu, vidíme, jak zřetelně se zužuje vrstva chromogenová 
vyznačená barvou temně hnědou a nezřetelností skladby směrem k sousedství 
řezu, až na místě jeho úplně schází. Právě tak indichsíran jeví s počátku 
slabší zbarvení, blíže k místu poškozenému se i množství jeho menší, až na 
místě poraněném a jeho okolí úplně schází. 
Za delší čas po působení líhu pozorujeme, že i místo kolem řezu učině¬ 
ného do jisté míry nabylo chromogenů okysličených. Rovněž i indichsíran 
sodnatý modrý vystupuje blíž u řezu, byť jen jako bledě modré krystalky. 
Jen v těsném sousedství s místem poškozeným schází úplně indichsíran sodnatý 
ve tvaru modré sloučeniny, kdež také, jak zejména na praeparátech barve¬ 
ných karmínem a haematoxylinem vidíme, schází úplně i vrstva okysličených 
chromogenů. 
Zřejmo tedy z pokusů a pozorování popsaných, že i při působení traumatu 
jeví se analogie mezi chromogeny ledvinovými a indichsíranem sodnatým. 
2 . 
